ND 
— 
(SG 
VEG A-EXPEDITTIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 
Fyndorter. Hittills endast känd från mellersta Japan 1 när- 
heten af Yokohama. Här anträffades den under Vega-expedi- 
tionen. Den Ecklomia, hvilken Martens upptar med tvekan 
under namn FE. Richardiana J. G. Ag., men hvilken efter all 
sannolikhet är FE. latifoha, erhölls också i Yokohama. Jfr Mar- 
ens amt. st. std. 114; 
Ecklomia cava Kjellm. mser. 
E. stipite elongato, saltim 30 cm. longo, tereti,”inferne et superne solido, 
media parte cavo, 1,5 em. diametro attingente, in sectione transversali orbes 
binos plus minus regulares lacunarum muciferarum prebente; rachide in 
planta zoosporangifera lineari-lanceolata, 15 em. longa, 3 em. lata, coriacea, 
margine integerrima, interdum (seepe ?) maxima parte dissoluta, tune folia 
numerosiora subpalmatim egredientia emittente; foliis subdistantibus, basi 
longius attenuatis, acutiusculis. submembranaceis, planis, levibus, inequaliter 
dentatis vel serratis, racemose ramosis circumsecriptione lanceolatis vel ellip- 
ticis; ramis suboppositis vel sparsis, erecto-adpressis, lanceolatis, 1—1,5 cm- 
latis, acutis, basi attenuatis. sxepius subpetiolatis; soro utramque superficiem 
inferioris partis median&e foliorum occupante. lineari-spathulato. Taff. 10, 
fig. 7—38. 
Artbeskrifming. Vidfästningsorganet kraftigt; bildadt af 
nästan trinda, utåt afsmalnande, i nästan regelbundna, alter- 
nerande kransar utgående rhiziner. Stipes är långsträckt, åt- 
minstone 25—30 cm. lång, tjockast vid midten — här ända till 
isrem. I diameter afsmalnande uppåt och nedåt, mest upp- 
åt, slät, böjlig, till större delen af sin längd ihålig. Rhachis 
är på ett zoosporangiebärande exemplar nästan jembredt lancett- 
lik eller jembred med viggelik bas, tunt läderartad i bugterna 
mellan bladen, utan tänder. Af de tre exemplar af arten, som 
finnas i samlingarna, hafva två rhachis till största delen upp- 
löst. Endast en obetydlig, 1,5 em. lång, rest finnes qvar, hvil- 
ken på hvarje sida bär 4—5 utvecklade blad och anlag till 
flere. Dessa blad synas derför utgå nästan fingerlikt. Huru- 
vida en dylik stark upplösning af rhachis oftare förekommer 
hos denna art än hos andra HEcklomior, kan jag icke säga. Bla- 
den utgå glesare än hos någon af de förut nämnda arterna 
och synas vara mer aflägsnade från hvarandra, emedan de äro 
särskildt mot basen smalare än hos de andra arterna. De äro 
en gång racemöst greniga, till omkretsen lancettlika eller ellip- 
tiska, afsmalnande långsamt, men starkt mot basen, mindre 
uppåt, spetsiga, 30 cm. långa, på midten 2—3 cm. breda, tjockt 
membranösa, släta, plana, helbräddade, ojemt tandade eller 
sågade. Bladgrenarna motsatta eller skiftevisa, ända till fyra 
från samma bladkant, lancettlika med smal bas, stundom af- 
Bå 17. 13 
