VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 323 
Utbredning: N. Atlanten (Spetsb., Grönl., Massachusetts; 
på sistnämnda ställe oftast funnen 1 fiskmagar); N. Stilla 
Oceanen (Kap Espenberg, Plover-viken [Dall], Tartariska sundet 
[Sehrenck], Japanska hafvet [Dunker)). 
15. Turritella erosa Couth. var. costata n. var. (Tafl. 12, fig. 8). 
= (2) T. lactea Möll. (Ind. Moll. Grönl. 1842). 
= (2?) T. reticulata Migh. (Bost. Journ. Nat. Hist. IV, p. 50, 
tab. 4, fig. 19, 1843). 
Fyndorter: N:o 1058 (2 ex.), 1068 (45 ex.) 
Mått: (största ex.) 27 mm. (längd), 9 mm. (bredd), 6 mm. 
(mynningens höjd), 4,> mm. (mynningens bredd); 
(de flesta ex.) resp. 22 mm., 3 mm., 5 mm., 4 mm. 
Vindlingar 7!/3> (qvarvarande; apex alltid skadad), nästan 
plana eller föga konvexa (såsom hos hufvudformen); spiral- 
fåror 4—5 på hvarje vindling, mycket fina, utom de 2 nedersta 
på sista vindlingen; hos ex. som sakna epidermis endast dessa 
nedersta märkbara; coste 12—15 på hvarje vindling, bågböjda, 
tydligast hos yngre individ. Epidermis blekgul (ej gråaktig 
såsom hos hufvudformen), alltid borta kring apex, ofta på hela 
skalet, med undantag af sista vindlingens främsta del (detta 
var händelsen med öfver ?/3 af saralingen). 
Radulan öfverensstämmer till alla delar med hufvudformens. 
Med tvekan upptagas såsom synonyma såväl Möllers 
lactea som Mighels” reticulata. Den förra uppgifves vara »dia- 
phana, alba, anfr. 13, costulato-undata etc., basi ultimi anfractus 
convexa», hos de föreliggande saknar skalet, som nämndt, oftast 
epidermis och är då kalkhvitt, men i detta fall är, med undan- 
tag af de nedersta djupa spiralfårorna, skulpturen och framför 
allt cost2e ej märkbara. Vindlingarna kunna till det högsta (när 
apex är fullständig) vara 8—9, och sista vindlingens bas är här 
liksom hos hufvudformen »pene concava», ej konvex såsom hos 
följande varietet. 
Hvad Mighels” reticulata beträffar, skall den äga starkt in- 
tryckta suturer och konvexa vindlingar, hvilket visserligen i 
någon mån kan tillämpas på ex. utan epidermis, men dessa 
sakna alltid den för reticulata utmärkande skulpturen. På ex. 
med qvarsittande epidermis hafva vindlingarna deremot samma 
platta form och nästan lika grunda suturer som hufvudformen 
erosa. 
