VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 359 
Det lilla exemplaret (n:o 1002) föres med tvekan hit, är 
dock möjligen på grund af Dalls utsago om artens variation 
identisk med Beringi. Coste äro bredare och färre (mer svängda 
framåt mot mynningen än på Midd.'s fig.); 9—10 spiralfåror 
märkas på sista vindlingen, af hvilka den främsta, som utlöper 
i kanalen, är djupast, de andra mycket svaga. 
Utbredning: Beringshaf (Wosness hos Midd.), Iskap 
(Williams). 
87. Fusus (Volutopsis) callorhinus Dall var. Stejnegeri Dall. 
Volutopsis callorlmnus Dall (Proceed. Calif. Acad. Sc., 1877). 
» > >» var. Stejnegeri Dall (Proceed. 
Unit. St. Nat. Museum, 1884 Sept.) 
Hönan: N:o 078 (rex) dödt och någo skadadt). 
UV erna (anod fs (redd) 25 mm (VnDTR: 
Lavé 
gens höjd), 7 mm. (mynningens bredd). 
Vindlingar 6!5, alla utom den sista nästan platta; costee 
på suturen mellan de äldsta vindlingarna utplånade, på näst- 
sista och sista vindlingarna 9—10 på olika afstånd från hvar- 
andra och med olika riktning. Skal kalkhvitt, stötande i grönt; 
der det ej är starkt afnött visar det mycket fina, men skarpa 
och tätt löpande spiralstrior. Epidermis på få ställen qvar- 
sittande, gulbrun —olivgrön, spiralstrierad. Svalg blekt purpur- 
färgadt. 
Hufvudformen är beskrifven efter ex. från S:t Pauls ön 
(Pribiloff öarnas grupp). | 
38. Fusus Kröyeri Möll. 
Fusus Kröyeri Möller (Ind. Moll. Grönl., 1842). 
= Fusus arehicus Philippi (Abbild. und Beschreib. neu. 
Coney ITP: II9 Fususttab: 9, fe. 5; 1845). 
= ritomiuwm  areticum PRil. (Sehmidt: Result: d Mam-” 
muth-Exped., Mém. Acad. St. Petersb., VIT, Ser. A., 18, p. 54, 
Beda. Che 
Fyndorter; N:o 32 (2 ex.), 1068 (4 ex.), 1072 (I ex.) 
Mått: (alla ex. från n:o 39 och 1068 i det närmaste lika 
Stora) w2 mm. (längd), 30 mm. (bredd), 34 mm. (Mynningens 
höjd), 13 mm. (mynningens bredd); 
(OG INRE IUUUAN TFEND AINN, At NE SL Mg ERT 
Alla e& döda skal. 
