6 GUSTAF GRANQVIST, SVENSKA RIKSPROTOTYPEN FÖR KILOGRAMMET. 



Som hjälpvikter uttogos tre vikter från en viktsats af kvarts tillhörande fysiska 

 institutionen i Uppsala. Viktsatsen bestod af 8 vikter, hvilkas nominella värden 

 voro 500, 200, 200, 100, 50, 20, 20 och 10 mg. Af dessa användes vikterna 50, 20 

 och 10 mg. som hjälpvikter. 



Dessutom hafva användts dels vid bestämningen af dessa vikters massor dels 

 vid känslighetsbestämningarna vid komparationerna följande vikter: en guldryttare 

 på omkring 5 mg. samt 5 platinavikter, hvars nominella värden voro 10, 2, ], 1 

 och 1 mg. 



För bestämningen af ofvanstående småvikters värden har jag haft till mitt 

 förfogande en fysiska institutionen tillhörig af statsrådet Broch skänkt kvartsvikt, 

 som blifvit bestämd vid internationella meterbyrån i Breteuil. Dess massa är 



1 gr. + 0.0-29 mg. 

 och dess volym vid 0° C. 0,3773 ml. 



Vid beräkningen af vägningsresultaten ha antagits följande sp. vikter 



för guld 19.32 



för platina .... 21. so 

 för kvarts 2, 053 



Bestämningen af småvikternas värden har jag utfört å fysiska institutionen 

 under jan. 1915. 



Kvartsvikterna hafva komparerats sinsemellan med en våg från P. Stiickrath, 

 Berlin. Vågbalansen är här försedd med en horisontell spegel och ofvan våghuset 

 kan ett rätvinkligt glasprisma uppställas så, att balansens svängningar kunde obser- 

 veras med skala och tub. Afståndet mellan spegel och skala var 360 cm. 



Vid försöken här i fråga var vågen uppställd i det sydvästra laborationsrummet 

 i institutionens källarvåning på en därstädes vid ett hvalf uppmurad stenplatta. 

 Tuben med skalan befann sig i ett angränsande rum. Genom en i väggen befintlig 

 lucka kunde tuben inriktas mot glasprismat. Genom denna anordning kunde tem- 

 peraturen lättare hållas konstant i det rum, hvarest vågen var uppställd, eftersom 

 belysningsanordningen för skalan ej befann sig därstädes och observatören endast 

 korta stunder behöfde vistas där, nämligen då vikterna skulle omläggas, hvarvid 

 vågen måste öppnas. 



Jämviktslägena, deras förskjutning vid vikternas omläggning, vågens känslighet 

 m. m. ha beräknats på samma sätt som vid kilogramvikternas komparation. Om 

 sättet för dessa beräkningar redogöres längre fram. 



Komparationen mellan den lägsta kvartsvikten och guld- och platinavikterna 

 samt dessa senare inbördes har verksställts med en våg från Wilh. Kuhlmann, Ham- 

 burg, tillhörig kemiska institutionen i Uppsala. Slutligen hafva de relativa värdena 

 på 1 mg.-vikterna uppmätts på en Nernsts mikrovåg, tillhörig fysiska institutionen. 



I det följande betecknar en siffra inom [ ] som vanligt en vikts nominella värde. 

 För guld- och platina vikterna användas dessutom beteckningarna [ ] Au och [ ],,, . Vi- 

 dare betecknar k värdet i mg. af en skaldels utslag på Stuckraths våg, l detsamma 

 på Kuhlmanns och m på Nernsts mikrovåg. 



Vägningarna gåfvo följande likheter: 



