I ROB. THALEN. OM SPEKTRA, TILLHÖRANDE YTTRIUM, ERBIUM, DIDYM OCH LANTHAN. 
Af alla dessa undersökningar måste man således draga den slutsatsen, att vid 
ifrågavarande tidsperiod icke ens de skickligaste kemisterna voro i stånd att på ett till- 
fredsställande sätt skilja hvarken yttrium från erbium, eller lanthan från didym, så 
framt man ej, för så vidt frågan gäller yttrium och erbium, heldre ville för att få en 
förklaring på de gemensamma linierna på nytt framkasta hypotesen om tillvaron af 
terbium. När dertill kom, att de egendomliga linierna för såväl erbium som didym 
voro i förhållande till spektral-linierna hos yttrium och lanthan både med afseende på 
antal och ljusstyrka temligen oansenliga, såsom följande på mina bestämningar 1868 
grundade tabell utvisar, så inses, att en ny undersökning, anstäld medelst nya material, 
var 1 högsta grad önskvärd. 
I I I 
| i s | 
Ljusstyrka. | Yttrium. | Erbiuvum. | a Rd Ljusstyrka. Didym. Lanthan. DAR 
| | 
EE 7 it - z 7 
2 | 8 | 3 3 2 — 6 d 
2 14 3 = 3 3 id — 
4 30 AT) | — 4 Ener brug22 3 
0) 13 => | — 3) 2 | 8 il 
6 3 2 = G EEE = 
fr | T i - | 
Summa 70 10 12 Summa 6 | 49 | 16 | 
Nyligen hafva metallerna yttrium och erbium utgjort föremål för Hrr Creves och 
HöGLUNDS omsorgsfulla undersökningar, och då de dervid bland annat hade för afsigt 
att bestämma de båda kropparnes atomvigter, gälde det för dem att framför allt för- 
skaffa sig de båda ämnena kemiskt rena från hvarandra. För att med spektral-analysens 
tillhjelp få utrönt, huruvida detta verkligen lyckats dem, hafva de lemnat mig ifråga- 
varande metallers klorföreningar, tagna just af de vid atomvigts-bestämningarne an- 
vända profven, och det är med detta material, jag nu anstält en ny och, såsom det 
visat sig, väl behöflig granskning af spektra från yttrium och erbium. Jag har äfven- 
ledes från Hr CrevE erhållit didymens och lanthanens klorföreningar och underkastat 
dessa en dylik spektroskopisk undersökning. För den härvid begagnade observations- 
metoden skall jag i det följande redogöra, äfvensom bifoga en tabell jemte teckning 
öfver de observerade liniernas våglängder, men torde redan här få anföra de resultat, 
till hvilka jag vid dessa spektralundersökningar kommit. 
Flertalet af de förut för yttrium och erbium såsom gemensamma ansedda linierna 
höra i verkligheten till yttrium. De förut såsom karakteristiska för erbium observerade 
linierna hafva i de flesta fall äfven nu återfunnits såsom egendomliga för denna metall. 
För båda ämnena hafva spektral-liniernas antal ökats icke obetydligt, men linierna för 
erbium äro i allmänhet svagare och till antalet färre än för yttrium. | 
Beträffande spektra från didym och lanthan har det visat sig, att de förut för 
dem iakttagna gemensamma linierna till största mängden höra till lanthan, hvilket sist- 
