KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. I2. N:o 5. 23 
Ur blandade lösningar af aluminium- och berylliumsulfat erhölls vid stark kon- 
centration en kristallisation af det föregående saltet, hvilken innehöll blott obetydligt be- 
rylljord, alltså blott som förorening. KraArtzo har erhållit samma resultat med äfven 
andra sesquioxiders sulfater. 
Tvåbasiskt beryllium-sulfat 
Be.O,.SO: + 2H;0O + BeO,H;. 
Erhålles, om en utspädd lösning af neutralt sulfat digereras med berylliumhydrat 
eller -karbonat, så länge något deraf vidare löser sig. Erhålles ock vid det trebasiska 
saltets sönderdelning med vatten samt finnes i tvättvattnet, då de olösliga basiska sul- 
faten uttvättas. Saltet kristalliserar ej, utan intorkar i värme till en syrup, som, torkad 
till konstant vigt vid 1007, bildar en halfsmält klar massa, i köld stelnande till genom- 
skinliga stycken, som fugta i luften och lätt lösas 1 vatten. 
Analys: 1,3998 gr. vid 110” till konstant vigt ') npphettadt preparat gaf 1,7237 gr. 
or. bariumsulfat, motsvarande 0,5918 gr. svafvelsyra, samt 0,3943 gr. berylljord. 
I procent. Funnet. Beräknadt. 
Bety Njord St NPR KORSETS 27,35 
SV AVC LS YTA rd SN SRA SR DARE SINE 8 43,37 
Upphettas saltet till 2007, så bortgår lätt och under betydlig uppbläddring en 
molekyl vatten samt långsammare den andra molekylen. Den först bortgående mole- 
kylen, som förorsakar den betydliga volumförstoringen af saltet, är tydligen den ena 
af sulfatets vattenmolekyler, den andra långsammare bortgående tillhör berylliumhy- 
dratet, som, såsom förut är nämndt, vid 200” långsamt afgifver sitt hydratvatten. Den 
tredje vattenmolekylen bortgår först + starkare hetta, således i öfverensstämmelse med 
förhållandet hos det neutrala sulfatet. 
KrArtTzo säger sig ur starkt sur lösning af berylliumsulfat erhållit gipslika prismer 
af ett basiskt salt, men som de basiska salterna ej äro kristalliserbara och ett basiskt 
salt ej gerna torde erhållits ur stark sur lösning, så torde kanske kristallerne verk- 
ligen varit gipskristaller. - 
Trebasiskt berylliumsulfat 
Be.O.SO: + 2H,O + 2Be0,H;z. 
En koncentrerad lösning af tvåbasiskt sulfat upplöser berylliumkarbonat under 
utveckling af kolsyra; ju mera koncentrerad lösmngen är, desto mer karbonat upptages 
deraf, men att så erhålla fullt trebasiskt karbonat är ganska svårt. Efter flera försök, 
hvarvid, enligt hvad analyserna utvisade, blott blandningar af tvåbasiskt och trebasiskt 
salt erhållits, bereddes saltet sålunda, att en lösning af tvåbasiskt sulfat koncentrerades 
i värme, till dess den blef tjockflytande, hvarpå berylliumkarbonat i öfverskott tillsattes 
och den heta blandningen ställdes i luftförtunnadt rum, för att underlätta kolsyrans 
bortgång. När ej vidare kolsyra utvecklades, filtrerades den segflytande vätskan under 
1) Att erhålla konstant vigt på dylika i värme halfsmälta massor lyckas blott med stor svårighet och efter 
lång tid, såvida man ej låter dem genom afkylning stelna och i detta tillstånd pulveriserar dem. 
