KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. l2. N:O 5. 81 
beståndsdelarne. Den bestod, såsom under mikroskopet syntes, af fina, långsträckta, 
tätt sammanväfda nålar, som efter tvättning och utpressning bildade en tät filt. I lös- 
ning hade gått mycket molybdensyra under form af följande salt. För analys af för- 
eningen försöktes först metoden, att efter upplösning i syra behandla med svafvelammo- 
nium i öfverskott, för att öfverföra molybdensyran i lösligt ammoniumsulfomolybdat, 
under det berylljorden skulle stanna olöst, men i stället för berylljord erhölls ett svart- 
färgadt basiskt sulfomolybdat. Saltet befanns emellertid vid glödgning dissocieras un- 
der frigörande af molybdensyra, som vid fortsatt upphettning bortsublimerade fullkom- 
ligt; och utfördes derföre analysen på detta sätt. 
Analys: 0,6660 gr. på grund af föreningens stora hygroskopicitet i vacuum torkadt 
preparat förlorade vid försigtig upphettning 0,1526 gr. vatten och gaf vid glödgning för 
bläster till konstant vigt 0,1358 gr. berylljord. 
I procent. Funnet. Beräknadt. 
VIGFUS ria, OSSE AA RA RN 21,74 
ISRN IT as RAKA ERE SNES NEN 20,39 20,29 
Saltet har samma sammansättning som det tvåbasiska sulfatet. Det afgifver vid 
100” en molekyl vatten. 
Surt Beryllium-molybdat 
Be.O:.M0oO2 + MoO, + x aq. 
För att erhålla ett neutralt beryllium-molybdat, försöktes att sammansmälta be- 
rylljord med molybdensyra i equivalenta mängder, men smältning inträdde ej förrän vid 
svag rödglödgning d. v. s. den temperatur, då berylliummolybdat börjar sönderdelas 
under afgifvande af bortsublimerande molybdensyra. Den smälta massan var hvitgul, 
af mycket kompakt beskaffenhet; löstes blott delvis i vatten. Lösningen gaf vid af- 
dunstning öfver svafvelsyra blott en glasartad massa. Vid afdunstning 1 fri luft stel- 
nade den slutligen till en af små, men tydliga kristaller bestående massa, som lätt 
löstes i vatten. En af brist på material ej särdeles noggrann bestämning å saltet gaf 
ofvanstående formel. Saltet förtjenade närmare undersökas. 
Att genom dubbelsönderdelning af berylliumsulfat och bariummetawolframat er- 
hålla ett berylliummetawolframat, försöktes, men den erhållna lösningen afsatte blott ett 
hvitt pulver och inga kristaller. 
Berylliumkarbonat 
är underkastadt undersökning af flera författare, såsom SCHAFFGOTSCH, WEEREN, DE- 
BRAY och PARKMAN. Erhålles af mycket vexlande sammansättning; vid försigtig bered- 
ning synes det uppträda trebasiskt. KLraATtzo har genom att lösa vanligt basiskt karbo- 
nat i vatten och kolsyra erhållit neutralt karbonat i kristaller. 
Dubbelkarbonater af berylliam med kalium och ammonium äro framställda af 
DeEBRAY, men utaf de formler, han anför, synes det, som salterna skulle varit något 
sönderdelade och derigenom förorenade af berylljord, hvarföre de enklare formlerna 
K;.0;.CO + Be.03,.CO och (NH,);.O:.CO + Be.O;.CO kanske äro riktigare. KLATZO'Ss na- 
