KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. I2, N:o 9. 11 
phagus, böjer sig härefter inåt, går förbi genitalsäcken, mellan densamma och lefvern, 
under hela tiden jemntjock, utan att visa någon ganglionär uppsvällning, och utan att 
åt sidorna utsända några nervgrenar, löper sedan till kroppens motsatta sida till svans- 
roten, går vidare in i svansen mellan det strecktecknade muskellagret och den chordan 
omgifvande elastiska membranen. Strax innanför svansroten sväller det ut och bildar ett 
långsträckt ganglion, fig. 6, från hvilket små nervgrenar utlöpa åt bägge sidorna till 
muskellagret, fortsätter sedan längs hela svansen, och når nästan ut till dess spets. 
Den motsatta, från det stora gangliet framåt utlöpande strängen är endast en 
fortsättning af bukgangliet sjelf, som framåt aftager i tjocklek till dess det når svalget, 
der det grenar sig för att bilda en svalget omgifvande nervring, sträckande sig 
snedt uppåt. Vid gynnsamma tillfällen har jag tyckt mig finna nervtrådar gående från 
svalgringen bakåt till den stora magspottkörteln, och framåt till den knäformiga mu- 
skeln, men de hafva varit för små, för att med de hjelpmedel, som stå mig till buds 
kunna närmare bestämmas. 
Från sjelfva den stora ganglieknuten utgå bakåt tillika med den stora nerven 
två sidogrenar till de bägge respirationsorganen. Dessa nervers yttersta ändar har jag 
ej kunnat närmare följa, men förmodligen förgrena de sig i nämda organ. 
Mellan ganglieknuten och svalgringen utgå likaledes två ytterst fina nervgrenar, 
en åt hvardera sidan, och förgrena sig efter all sannolikhet på sjelfva svalget. 
Ganglieknuten, hvilken fungerar som hufvudsäte för nervverksamheten, utgöres af 
flera knöliga upphöjningar, af hvilka en del äro ej obetydligt utstående och den ena 
större än de öfriga. Hvarken ganglieknutens eller de särskilta nervernas beståndsdelar 
eller struktur har jag kunnat urskilja, endast i svalggangliet synas de druflika ganglie- 
kulorna vara grupperade omkring den gemensamma midtelnerven, hvilken tydligen sy- 
nes skiljd från de öfriga. 
SINNESORGANEN. 
Såsom hörselblåsa hafva GEGENBAUR, HUXLEY m. fl. betecknat ett omedelbart på 
nackgangliet beläget organ, hvars betydelse dock hittills knappt kan sägas vara till 
fullo utredd. Det består af en vattenklar bulbus af nästan samma storlek som sjelfva 
gangliet, på hvars ena sida .det är fästadt, fig. 6, v. a., fig. 8, 9. 
I midten af denna bulbus finnes en mindre, starkt ljusbrytande lins af klotrund 
form, och i dess periferi kunna flera koncentriska lager urskiljas. Någon nerv mellan 
gangliet och hörselblåsan, 'eller på hvad sätt dessa bägge sammanhänga med hvarandra, 
har jag ej kunnat finna. Vid gynnsam belysning synes dock på yttre sidan af hörsel- 
blåsan trenne små upphöjda punkter, möjligen ändpunkterna af tre små muskler, hvilka 
fästa densamma vid nackgangliets yttre hölje. 
Såsom sinnesorgan torde möjligen ock de på hvardera sidan om magspottkörteln 
befintliga två blåsorna vara att betrakta; såsom smakorgan de vid den knäformiga 
muskelns spets förekommande små korta borsten, hvilka, såsom ofvan nämdt är, kunna 
indragas och utsträckas. 
I kroppens yttersta kitinlager finnas två med fina cilier besatta ränder, paral- 
lelt "löpande tätt vid hvarandra. "De synas stå i förening med sjelfva kroppsytan på 
