4 MARTIN RAMSTROM, OM CORPORA STRIATA S OCH THALAMI FUNKTION. 



den Funktionen des Corpus striatum noch von den Symptomen etwas wissen, die 

 eintreten, wenn es zerstört öder wenn es gereizt wird. Da ist ein mächtigei Hirnteil, 

 der von enormer Bedeutung sein muss, sonst wäre er nicht von den Fischen an auf- 

 wärts vorhanden, ein Hirnteil, der bei den Vögeln die Hauptmasse des ganzen Gross- 

 hirnes ausmacht, zudem ein Gebilde, in dem ausserordentlich of t beim Menschen 

 Krankheitsherde gefunden werden, und doch hat niemals jemand ein Symptom ent- 

 deckt, das von ihm ausgeht. Was bisher als Striatumsymptome beschrieben wurde — 

 Hemiplegie, Tremor, vasomotorische Störungen — das allés könnte auch durch Mit- 

 beteiligung der immer nahen Capsula interna entstehen.» Se L. Edixger: Vorles. 

 iib. d. nervösen Zentralorgane, 8:e uppl. 1911, sid. 408. 



Och om Thalamus säger samme författare: 



»Der Thalamus ist selbst bei niederen Säugern ein mächtiger Hirnteil. Die 

 Menge der einstrahlenden Faserung und die der von ihm ausgehenden kommt gar 

 nicht in Betracht gegeniiber der Gesamtmasse. Es muss deshalb dem Eigenapparat, 

 den Zellen und den Verbindungen innerhalb des Thalamus eine wichtige Rolle zu- 

 kommen. Unsere Beobachtungskunst hat aber bisher nicht ausgereicht, diesen we- 

 sentlichsten Anteil der Thalamusfunktion irgendwie klar zu ermitteln.» Se a. a., 

 sid. 371. 



Som sagdt talar Swedenborg ofta i sina skrifter om Corpora striata och söker 

 med det lifligaste intresse utröna deras funktion. Och så göra ock flere af den tidens 

 anatomiska forskare. Det är emellertid ofta svårt att förstå och förena de olika för- 

 fattarnas framställningar, hvilka stundom synas hardt när motsäga hvarandra. Och 

 en af de väsentligaste orsakerna härtill är den, att de med namnet »Corpus striatum» 

 ej alla afse samma sak. För att förstå såväl Swedenborg's som ock de af honom 

 ofta citerade författarnas framställningar måste vi därför först klargöra för oss don 

 af dessa författare använda 



Nomenklaturen beträffande Corpora striata och Thalami optici. 



Thomas Willis (1622 — 1675) torde vara don förste, som betecknat Corpora 

 striata med detta namn (se Yikisskns: »Neurographia universalis», 1685, sid. 66); 

 Ihm bestämmer emellertid icke deras omfattning närmare, än att de utgöra de »främsta 

 ändarna af Medulla oblongata», sådan denna den tiden uppfattades. Han säger nämligen 

 i sin »Cerebri Anatome» (1667): *Crwrum medvUai oblongatas apices, quibus Cercbrum 

 alligatur, sunt Corpora striata», (Cerebri Anatome: Elenchus rerum, Cap. 1). Men 

 med benämningen Medulla oblongata» betecknade man den tidenej blott den bakre 

 undre delen af hjärnan, som vi nu för tiden afse med detta namn. utan därjämte 



äfven hela den basala delen af stora hjärnan med alla dess ganglier. Man sot detta fcyd- 

 ligl af hl. a. inledningen till Cap. XIII L Willis: »Cerebri Anatome» eller ännu tydligare 



