50 MARTIN RAMSTRÖM, OM CORPORA STRIATa's OCH THAI.AMl 1TNKTION. 



dubbla systemet med det enkla Thalamo-Striatum-systemet, som är i sin renaste 

 form tillämpad! hos fiskarna, men äfven tillämpadt i fåglarnas bnlbära och spinala 

 centra, ehuru i något modifierad form. Såsom vi of van sett, framhöll också S\vi> 

 dexborg fågelhjärnan såsom ett lämpligt undersökningsobjekt för ifrågavarande 

 spörsmåls lösning. Och onekligen ger den mekanism, som nervsystemet hos fåglarna 

 visar, ett godt stöd för Swedexborg's åsikt om Corpora striata och Thalamus som 

 organ för reglerande af de högre reflexerna. 



Hand i hand med hjärnbarkens uppträdande hos reptilier och fåglar förändras 

 i viss mån arten af nervsystemets verksamhet, eller rättare, det tillkommer en för- 

 måga att bättra uppfatta intrycken från yttervärlden och kombinera dem och därefter 

 ställa rörelserna och handlingarna. Sålunda gifva reptilierna, h vilkas lukt- och oral- 

 sinnes- apparater, såsom vi sett, blifvit förstärkta med barkförbindelser, som sätta 

 dessa sinnens reflexorgan i förbindelse med det kortikala associationsorganet, — de gifva 

 i sina rörelser och tillvägagångssätt flere bevis på att dessa reflexorgan kommit in under 

 inflytande af ett organ, som är mäktigt af en viss erinring, jämte omdöme och be- 

 räkning. Så t. ex. ormens sätt att med hjälp af sin tunga och lukt söka reda på 

 och förfölja det byte, som till äfventyrs undsluppit den, och den urskiljning och be- 

 räkning, hvarmed den uppsöker sitt byte. Som bekant ge dessa djur ock stundom 

 uttryck åt vissa affekter. Reptilierna måste därför tillerkännas en viss förmåga af 

 association af äldre och yngre receptioner. Och hvad fåglarna vidkommer, så erbjuda 

 ju deras hjärna och deras mer utvecklade sinnesorgan, särskildt deras högt utvecklade 

 synapparat jämte dess förbindelse med barken ännu rikare möjligheter till associa- 

 tion. Några fåglar ådagalägga ju också en tydlig omdömesförmåga särskildt vis-a-vis 

 synintr}'ck, och deras iaktagelseförmåga och urskiljningsförmåga härvid är allbekant; 

 deras hörsel och i vissa fall härmningsförmåga likaså; äfvenså märker man hos som- 

 liga fåglar prof på minne och läraktighet, samt hos många arter till och med vissa 

 9. k. »sociala instinkter», en viss gemensam beräkning och planläggning m. m. Kdin- 

 qer, som ägnat äfven dessa djurklasser en intresserad och omsorgsfull undersökning, 

 uttalar sig om dem på följande sätt i sitt ofvan anförda arbete sid. 508: »Mit dem 

 Auftreten der Hirnrinde zeigt sich bci den Reptilien zuerst die Fähigkeit, auf ein- 

 zelnen Gebieten uenigstens kombinierend die llandlung einzurichten. » Och om fåg- 

 larna uttalar han sig så: *Vögél, die eine gutc Rinde und besonders eine deutliehe 

 Sehstrahlung haben, finden optisch ihren Weg, sie lassen sich durch optisohe, uur 

 oziativ erkennbare Eindrueke locken öder scheuchen. Sie sichern vor dem Nieder- 

 lassen vorsichtig uach allén Seiten und lernen bald ihre Feinde kennen. Fur vieles 

 zeigen sie ein deutliches Gedächtnis. Man känn sie auch zuersl in der Tierreihe zu 

 allerhand abrichten, sie vieles lehrem etc. 



Men jämte sådana sådana yttringar af en högre art af hjärnverksamhet, som 

 reptilierna och fåglarna Lägga i dagen genom antydda prof på omdömesförmåga och 



