i. sednare tider har man under benämningen Indre Balistik sammanfattat alla, sa väl 

 theoretiska som experimentela undersökningar, hvilka hafva till föremål att utreda 

 lagarna för krutets verkan i kanoner. Men ehuru benämningen är ny, så är detta icke 

 fallet med sjelfva ämnet. Den theoretiska delen af detsamma har blifvit bearbetad af 

 Daniel Bernouilli, Robins, Euler, Lombard, Hutton och Lagrange, samt sednast af 

 o-eneralerna Piobert och de Jonquieres in. fl. Icke desto mindre nödgas man erkänna 

 att problemet ännu är långt ifrån att kunna sägas vara löst; och hufvudsakliga anled- 

 ningen dertill är den att det, strängt taladt, är olösligt, enär det ovilkorligen måste 

 leda till differential-eqvationer som ej kunna integreras. Piobert, som onekligen är 

 den som hittills bragt frågan närmast sin lösning, har sökt att kringgå denna svårighet 

 genom införande af vissa hypotheser och speciella antaganden. I det försök till pro- 

 blemets behandling som här nedan skall framställas, har jag gått en alldeles motsatt 

 väg, enär jag, från första början, uppgifvit alla anspråk på att annorlunda än genom 

 approximation kunna integrera de förekommande differential-uttrycken, men deremot 

 vinnlagt mig om atr göra dessa så sanna och sa fria från alla hypothetiska inbland- 

 ningar som möjligt. 



§ 1. Relationen mellan krutgasens täthet och pression. 



Första vilkoret för att kunna beräkna krutets verkan i en kanon, är att känna 

 relationen mellan gasens täthet och pression, hvilken relation måste grundas på till- 

 förlitliga, direkta försök, enär theoretiska beräkningar i detta hänseende, stödda på den 

 kännedom vi, rörande gasernas natur, hämtat från förhållanden som ligga inom vår van- 

 liga erfarenhetskrets, icke äga tillämpning på sådana som ligga så långt utanför den- 

 samma som de hvilka ega rum vid krutets förbränning. Bland de försök som i detta 

 hänseende blifvit anställda, förtjena de som 1793 verkställdes af Rumford onekligen att 

 nämnas i första rummet; och ehuru dessa försök finnas beskrifna i nästan alla något 

 utförliga läroböcker i artilleri, anser jag mig dock, för sammanhangets skuld, här böra 

 lemna en kort redogörelse för deras anordning och resultat. 



Den väsendtligaste delen af den apparat Rumford begagnade till dessa försök, 

 tinnes afbildad, i hälften af rätta storleken, i fig. 1, Tafl. 1. A föreställer genomskäringen af 

 en liten mörsare af sinidt jern, uppställd i vertikal ställning på ett underlag B af 

 kanonmetall, hvilket hvilar på en skifva C af smidt jern. Hela denna apparat upp- 

 ställdes under försöken på en planhuggen sten, som uppbars af en, sex fot under jordytan 



