FÖRSÖK ATT THEORETISKT BESTÄMMA KRUTETS VERKAN I KANONER. 



29 



Alla resultaten af den verkställda nya beräkningen af de preussiska försöken 



finnas sammanfattade i härhos bifogade tabell. 



Resultaten af den förnyade beräkningen af de preussiska försöken med en 12U:.dig kanon. 



3\ pr. li:s laddning. 



11. 



< 



u„ 



Korrek- 

 tion till 



u„ 



X 



n 



i kalib. 



P 1 



-*- Ii 



Pn 



Korrek- 

 tion till 



Pn 



t„ 























0.00 



1 



79 



75 



+ 5 



80 



0,295 



491 



740 



+ 147 



887 



0432 



2 



129 



129 



+ 4 



133 



0,579 



950 



1150 



135 



1285 



0685 



3 



181 



179 



+ 3 



182 



0,860 



1310 



1350 



128 



1478 



0870 



4 



215 



215 



+ 1 



216 



1,114 



1337 



1310 



105 



1415 



1009 



5 



249 



249 



1 



248 



1,415 



1245 



1190 



82 



1272 



1153 



6 



268 



272 



- 3 



269 



1,671 



1164 



1080 



70 



1150 



1266 



7 



309 



309 



— 10 



299 



2,176 



969 



900 



37 



937 



1468 



8 



367 



364 



20 



344 



3,223 



785 



680 



24 



704 



1833 



9 



402 



402 



- 29 



373 



4,310 



623 



550 



13 



563 



2159 



10 



487 



490 



57 



433 



8,119 



411 



340 



4 



344 



3323 



11 



546 



540 



79 



461 



11694 



294 



230 



1 



231 



4321 



12 



566 



571 



— 100 



471 



15,392 



178 



160 



o 



160 



5286 



§ 9. Sannolika orsaken till den i § 7 anmärkta bristen på öfverensstämmelse mellan 



beräkningar och försök. 



Om man jemför de båda pressionskurvorna på Tan 1 . II, så finner man att den 

 egentliga olikheten dem emellan består deruti att de preussiska försöken angifva större 

 pressioner i förhållande till hastigheterna än som efter beräkningarne borde ega rum, 

 särdeles i grannskapet af pressionernas maximum. För att söka utröna den sannolika 

 orsaken härtill, vill jag till förnyad närmare granskning upptaga den formel i § 8 på 

 hvilken pressionernas bestämmande hufvudsakligen beror, neinligen formeln (5). Denna 

 formel skulle onekligen fullständigt angifva den pression som verkligen egt rum på 

 den lilla cylindern, såvida de rena observationsqvantiteter genom hvilka den uteslutande 

 finnes uttryckt, eller de förutsättningar under hvilka de blifvit använda, vore fullt 

 riktiga. Här kan naturligtvis icke vara fråga om de tillfälliga observationsfel som 

 möjligen egt rum vid rörelsemomenternas bestämmande, utan endast huruvida någon 

 permanent källa till fel förefinnes; och en sådan upptäckes verkligen vid ett närmare 

 betraktande af formeln. Denna förutsätter ovilkorligen att all verkan af krutgasen på 

 cylindern skall fullständigt hafva upphört i det ögonblick då denna lemnar den lilla 

 kanalens mynning; men att detta i sjelfva verket icke kan inträffa, inses lätteligen. 

 Då cylindern lemnar kanalen, utströmmar gasen ur denna, oeh fortfar ännu utanföre 

 mynningen att verka på cylindern och öka dess hastighet. Det verkliga förhållandet blir 

 således alldeles sådant som om krutgasen skulle verka på cylindern under en längre väg 

 än kanalens längd, hvarföre man, för att finna pressionens verkliga värde, borde i 



