FÖRSÖK ATT THEORETISKT BESTÄMMA KRUTETS VERKAN I KANONER. 31 



af 24 centimeters kaliber, så hafva de ofvannämnda qvantiteterna blifvit bestämda i 

 närmaste öfverensstämmelse med dem som dels varit begagnade, dels äro vid försökens 

 fortsättande afsedda att framdeles användas. På dessa skäl hafva ra, 6, c och l blifvit 

 bestämda efter nedanstående grunder. Till begagnande vid försöken äro afsedda följande 

 krutsorter, nemligen: Vanligt svenskt styckekrut, hvars kornstorlek i medeltal kan antagas 

 till i svensk decimallinia eller till omkring 1,5 m.m. och dessutom samma sort krut 

 med en konstorlek af 1, 3 och 5 linier, i det närmaste motsvarande 3, 9 och 15 m.m. 

 Dä kalibern är 24 centimeter eller 80,832 svenska decimallinier, så blir således det 

 mot den förstnämnda krutsorten * varande värdet på m = -f^ = 161,664 som antagits 



1 0,0 ' B 



till 162. För de öfriga krutsorterna blir m följaktligen 81, 27 och 16,2. Till försöken 

 har begagnats en spetskula af 144,4 kilograms medelvigt. Om man beräknar vigten af 

 en jernkula af 54 ccntiinters diameter och med antagande af täthetan hos jernet till 7,5 

 så finner man densamma 54,28 kilogram. Enligt de i det föregående antagna be- 

 stämmelser skulle således det för denna spetskula gällande värdet på b vara — '— eller 



2,654. Den begagnade spetskulan väger lika mycket som 3 vanliga spelrumskulor, 

 enär en sådan kan antagas väga omkring 48 kilogram. Af denna anledning hafva vid 

 beräkningarne följande olika värden blifvit antagna för b, nemligen 3,539, 2,654, 1,770 

 och 0,885, svarande med 4, 3, 2 och 1 vanliga spelrumskulors vigt. 



De vid försöken använda laddningarne voro 24 och 20 kilogram, utgörande 5 och ^ 

 af spelrumskulans vigt, hvartill lagts 16, 12 och 8 kilogram, utgörande 3, \ och l kulevigt. 

 De mot dessa laddningar svarande värdena på c hafva följaktligen varit: 0,442; 0,368; 

 0,294; 0,221 och 0,147. I den allmänna redogörelsen för sättet att för speciella fall 

 bestämma de i formlerne ingående konstanterne, återstår nu endast hvad som rör qvan- 

 titeten ^, eller förhållandet mellan de tider som erfordras för hela laddningens antänd- 

 ning och ett särskildt krutkorns fullständiga förbränning, hvilket förhållande bestämmer 

 valet af den kolumn i Tab. 2 (§ 2) som vid beräkningen skall begagnas. I enlighet 



med de antagna beteckningssätten, blir krutkornets diameter -- centimeter och förbrän- 

 ts o m 



ningshastigheten h centimeter, hvaraf följer att T = jr-', om // betecknar antändnings- 



hastigheten, uttryckt i meter, och X laddningens längd, uttryckt i kaliber, och således 



W samma längd uttryckt i centimeter, så blir: t = ^ö~r Häraf fås således ^ = 10 ^"U - 



1 § 7 har blifvit visadt att de preussiska försöken bäst satisfieras genom antagande 

 af h = 16 centimeter och H=1Q5 meter. För en krutladdning af 20 kilogram i den 

 ifrågavarande kanonen, och således svarande mot c = 0,368, kan / antagas till 1,75 

 kaliber; och om half-linies-krut begagnas, ^ = ~ J ~i^"öi — = 0,86, som i det följande blifvit 

 antaget till 0,8.*) För ett annat värde på m och en annan laddning c, blir då i allmänhet: 



T 



* = 0,i 



162 .0,368 



*) Detta antagande, som skulle förutsätta en antändningshaStighet af omkring 112 meter i stället för 

 105, har tillkommit genom ett förbiseende. Men det oriktiga i detsamma liar intet menligt inflytande, då endast 

 relativa bestämmelser åsyftas. 



