OM ARSENIKENS SULFURER OCH DERAS FÖRENINGAR. 15 



Att arsenikbisulfuren, som härvid erhölls, var ren, framgick af bestämning af deri 

 ingående arsenik- och svafvelhalt, hvarvid efter förutgången torkning vid 100° följande 

 värden erhöllos: 



1) 0.5065 gr. lemnade efter syrsättning med rökande salpetersyra 1.087 gr. svafvel- 

 syrad baryt =0.1492 gr. svafvel. 



2) 0.507 gr. gaf på samma sätt 1.1215 gr. barytsalt =0.154 gr. svafvel. 



3) 0.7415 gr. gaf 1.301! gr. arseniksyrad ammon.-talk ==O.M55 gr. arsenik. 



4) 0.389 gr. gaf 0.8525 gr. svafvelsyrad baryt =0.1 17 gr. svafvel och 0.6895 gr. arsenik- 

 syrad ammon.-talk =0.2722 gr. arsenik. 



Beräknade i procent af de invägda mängderna blifva dessa värden 





1. 



2. 



3. 



4. 



Svafvel 



29.46 



30.37 



— 



30.09 



Arsenik 



— 



■ — 



69.52 



69.97 



under det formeln AsS 2 fordrar: 











Svafvel 



32 





29.91 





Arsenik 



75 



107 





70.09 

 100 M 





Den tvefallda svafvelarsenikens mest karakteristiska egenskap består utan tvifvel 

 i den reaktion, densamma visar till alkaliernas hydrater. Berzelius l ) iakttog först, att 

 lösning härvid inträder under afsöndring af ett svartbrunt olösligt pulver, torkadt lik- 

 nande blysuperoxid, hvilket han fann innehålla 96.56 proc. arsenik och 3.4 i proc. svafvel 

 och tillfölje deraf ansåg vara en förening af formeln As'S, som benämndes svart svafvel- 

 arsenik. Omsättningen vid dess bildning förklarade Berzelius 2 ) så, att arseniksyrligt 

 kali och underarseniksvafligt svafvelkalium derjemte skulle erhållas enligt formeln: 



50AsS 2 +44KO = llKO,AsO 3 +33KS,AsS 2 +As°S. 



Mot en sådan uppfattning af reaktionen vid bisulfurens sönderdelning med alkali 

 har Kuhn 3 ) framställt den grundade anmärkningen, att den enligt denna formel be- 

 räknade mängd af svart svafvelarsenik, som rätteligen borde erhållas, är ansenligt 

 mycket ringare än den vid försök utfaller, ty man erhåller enligt Kuhn från 25 ända 

 till 40 proc. 4 ) af den använda bisulfurens vigt olöst och en så ringa qvot som den be- 

 räknade, 8.7 proc, lyckades han ej bekomma. 



Vidare visar Kuhn °), att lösningen icke innehåller underarseniksvafligt salt, ty 

 efter dess sönderdelning med chlorvätesyra och den af skilj da svafvelarsenikens lösning 

 i ammoniak fällde silfversalt först svafvelsilfver och sedermera vid tillsats af salpeter- 

 syra gul arseniksyrlig silfveroxid. Till följe häraf anser han, att den rätta sönder- 

 delningsformeln härvid är: 



3AsS-=2AsS ;, +As, 



') Kougl. Vetenskaps-Akademiens Handlingar 1825. s. 297. 



-) Lehrbuch der Cheraie 5:te Auflage 1850. Ed. 2. S. 268. 



;! ) Arehiv der Pharmacie (2) Bd. LXXI, S. 1 (1852). 



4 ) Berzelii försök lemnade af 52 gr. realgar 22 gr. olöst eller 42, 30 proc.; anför dt ställe s. 297. 



5 J Anfördt ställe S. 2. 



