OM ARSENIKENS SULFURER OCH DERAS FÖRENINGAR. 23 



Sålunda hade följden af arsenikbisulfurens sönderdelning ined chlor blifvit å ena 

 sidan ett så godt som arsenikfritt svafvel och å andra sidan en fullkomligt ren chlor- 

 arsenik. 



Då chlor sålunda ur svafvelarsenik utlöser arseniken med lemning af svafvel, torde 

 man kunna med framgång använda ett sådant förfaringssätt, att ur ett arsenikhaltigt 

 svafvel erhålla ett arsenikfritt. 



Försöket visar också *) att, om chlorsvafvel försättes med arsenikhisulfur, så ut- 

 faller svafvel och chlorarsenik går i lösningen; och sålunda eger svafvelarsenik en lik- 

 nande förmåga att sönderdela chlorsvafvel som Steimcke 2 ) visat vara händelsen med 

 metallen sjelf. 



Jag hade ingalunda väntat mig ett sådant resultat som det förestående, ty, med 

 kännedom om den af Rose uppgifna, ofvan omnämnda föreningen af Äs€!l 3 + 3S€U, ansåg 

 jag att denna rimligtvis borde hafva bildats och blott 3 af arseniken bortgått såsom 

 chlorarsenik (SÅsS^+^l = 2(As€l s +3S€l)+As€l 3 ), men försöket visade att den fullstän- 

 digt går bort under denna form. Ett sådant förhållande kom mig att tvifla på exi- 

 stensen af Roses nyss nämnda förening och af det följande framgår äfven, att den ut- 

 gjorde endast en mekanisk blandning af chlorarsenik och chlorsvafvel, som, om chlor 

 till full mättning får verka på arseniksvaiiighet, ju nödvändigt skulle kunna låta ut- 

 trycka sig genom en formel sådan som AsCP+SSCl. liksom man på samma sätt af 

 realgar måste erhålla AsGl' ! +2S€ 1 l och af arseniksvafla AsCl 3 +5SCl. 



En sådan djupt rödbrun vätska, som erhålles då chlor får till full mättning verka 

 på arsenikhisulfur, har samma utseende som svafvelchlorid S&\ och eger äfven dess lukt 

 och öfriga egenskaper. Jag underkastade en sådan vätska destillation vid +60 — 70° i 

 chlorström, för att alltid ega svaflet närvarande såsom den vid denna temperatur flyg- 

 tiga svafvelchloriden SGl eller för att förhindra densamma att sönderfalla i fri chlor 

 och svafvelsemichlorur. Härvid afdestillerade en djupt rödbrun vätska och retortåter- 

 stoden blef allt ljusare färgad. Temperaturen stegrades sedermera till vattnets kok- 

 punkt och det då erhållna destillatet togs serskildt. Slutligen qvarblef på detta sätt i 

 retorten en ljust gulfärgad vätska. Denna sistnämnda utgjordes af nästan ren chlor- 

 arsenik, ty 



0.3752 gr. "lemnade efter oxidation med rökande salpetersyra endast 0.014 gr. svafvelsyrad 

 baryt — 0. 00192 gr. svafvel eller 0.05 proc. svafvel, som motsvarar en halt utaf S£J af 

 O.10 procent. 



Det vid 60—70° erhållna destillatet höll 20. '.1 proc, svafvel ty 

 0.3788 gr. gaf pä samma sätt 0.5028 gr. svafvelsyrad baryt —0.0773 gr. svafvel. 



Af den vid 100° öfverdestillerade vätskan lemnade 0.'.29i gr. 0.3275 gr. svafvelsyrad 

 baryt =0.045 gr. svafvel eller 8,50 proc. af användt material. 



Då nu formeln As€T ! + 3S01 fordrar 14.29 proc. svafvel och formeln SCI 31.09, sa 

 visar sig häraf, att första destillatet utgjordes af en utaf chlorarsenik förorenad svafvel- 



') i full öfverensstämmelse med Baudrimonts försök, som lemnade chlorarsenik och svafvel utaf svafvelsemi- 

 chlorur och arseniktrisulfid 3S 2 €1 + AsS 3 =As€l :i + 9 S. (Comptes rendus T. LXIV. p 368). 

 2 ) Enligt Ottos Lehrb. der Chemie 4:te Aufl. I. S. 733. 



