OM ARSENIKENS SULFUREB OCH DERAS FÖRENINGAR. 35 



garna och detta har hindrat mig från fullfölljande af en sådan afsigt, Ii vilken jag dock 

 i närmaste framtiden torde bli satt i tillfälle att utföra. 



Jemte detta granatröda salt afsatte sig, såsom förr är näinndt, en annan l ) för- 

 ening utaf svagt gul färg och diamantglans i väl utbildade monokliniska prismer; de 

 lösas lätt i vatten, som antar alkalisk reaktion och chlorvätesyra fäller ur denna lös- 

 ning en gul flockig förening, hvilken, såsom utaf silfversaltets bekanta reaktion — brun 

 fällning — till dess lösning i ammoniak visade sig, utgjordes af arseniksvafla. Till 

 efterföljande bestämmelser urplockades och renades saltet mycket omsorgsfullt och tor- 

 kades genom utpressning mellan sugpapper samt oxiderades derpa med rökande sal- 

 petersyra. 



1) 0.403 gr. salt lemnade härvid 0.88i:. gr. svafvelsyrad baryt =0.1215 gr. svafvel. 



2) 0.38 gr. salt lemnade 0.8545 gr. svafvelsyrad baryt =0.1174 gr. svafvel. 



3) 0.4145 gr. salt fälldes, efter salpetersyrans aflägsnande och arseniksyrans reduk- 

 tion med svafvelsyrlighet och dennas utjagande genom upphettning, medelst vätesvafla, 

 hvarigenom O.12 gr. vid 100° torkad arseniksvaflighet erhölls, hvilken innehåller 0.0732 

 gr. arsenik. 1 filtratet från denna erhölls O.2205 gr. svafvelsyradt natron O.0714 gr. 

 natrium. 



4) O.io^j gr. lemnade likaledes (».-.'Iöj gr. svafvelsyradt natron =0.0698 gr. natrium; 

 arsenikbestämnineen gick förlorad. 



5) 0.307 gr. salt, som i fint pulverformigt tillstånd sattes att torka öfver svafvel- 

 s\ ra, förlorade härvid 0.1015 gr. af sin vigt. 



I procent utgöra dessa värden: 



1. 2. 3. \. ~k 



Na — — 17.:?:! 17.36 — 



As — — 1 7.ih; — — 



S 30.15 30.90 — 



HO — — — — 33.0ö 



sorn ange föreningens formel vara 

 hvilken fordrar 





3NaS. AsS ^löHO. 





3Na 



(59 



75 



16.95 



As 



18.53 



8S 



128 



31. ',5 



5HO 



135 



33.17 





407 



IOO.00 



Det erhållna saltet var följaktligen det bekanta arseniksvaflade svafvelnatrium, 

 hvilket sålunda, i strid med hvad förut är angifvet 2 ), förlorar allt kristallvatten redan 

 i luftfylldt rum öfver svafvelsyra. 



>) Se s. 31. 



! ) Kongl. Vetensk. -Akademiens Handlingar 1825. s. 26*. Berzeliis Lehrbuch der Chemie 5:te Auflage 1856. 

 B. III. S. 264. 



