(JM ARSENIKENS SULFURER OCH DERAS FÖRENINGAR. 37 



Återstår nu att med några ord söka ge en förklaring öfver den omsättning, som 

 ger upphof till så mångfaldiga ämnen. 



Tillförene x ) har jag redan omnämnt H. Roses' bekanta rön, att arseniks väfligh et 

 vid glödning med kolsyradt alkali ger arseniksvafladt och arseniksyradt salt under ar- 

 senikmetalls frigörande och till en sådan sönderdelning har han bifogat den förklaring, 

 att den är förorsakad utaf de lägre arsenikföreningarnas sträfvan eller kanske rättare 

 arsenikens egen sträfvan att öfvergå till sina högsta svafvel- och syre-bindningsgrader. 

 En sådan sträfvan eger den, synes det, också på våta vägen behandlad med kolsyrad 

 alkali uti ifrågavarande förening, fastän den yttrar sig på ett i någon mån modifieradt 

 sätt och det är densamma man måste tillskrifva bildningen af ofvan uppräknade pro- 

 dukter. Sålunda förmår arseniksvafligheten icke vid lösning uti kols}'radt natron öfvergå 

 till svafla under fällning af arsenik, utan svafvelbindning försiggår under afsättning af 

 den lägre svafvelföreningen arsenikbisulfur och kan försiggå på detta sätt, alldenstund 

 denna senare, hvilket förut är anmärkt, af denna lösning lemnas alldeles oangripen. 

 ( omsättningen torde ega rum enligt reaktionsformeln 



3AsS 3 =2AsS 2 +AsS 5 , 

 men kan ej fortgå huru långt som helst, emedan arsenikbisulfur, enligt försök, som jag 

 anställt, visat sig kunna upptagas af en kokande lösning af arseniksvafladt svafvel- 

 natrium under bildning af arseniksvafiigt salt. En annan anledning till arsenikbisulfu- 

 rens utfällning och pä samma gång till vätesvaflas frigörande ligger tvifvelsutan uti 

 uppkomsten af den trisulfo-arseniksyrade föreningen, som kan härleda sig från omsätt- 

 ningen: 



6AsS 3 +N-aO . C0 2 +4HO=^aO . 2(AsS : 'O0+4AsS 2 +4MS+CO L ', 

 hvarigenom följaktligen arsenikbisulfur och vätesvafla bildas på grund af ofvan nämnda 

 sträfvan hus arseniken, som här tillfredsställes genom oxysulfidens uppkomst. — Bild- 

 ningen af det pä arseniksvaflighet så rika saltet NaS . 3AsS 3 synes väl helt naturligt 

 kunna förklaras derigenom, att lösningen blifvit öfvermättad med arseniksvaflighet; men 

 en sådan förklaring, så antaglig den än låter, behöfver ingalunda tillgripas och är 

 dessutom oriktig, ty den motsäges genom förhandenvaron utaf det sura kolsyrade na- 

 tronet. Den riktiga tydningen ligger säkerligen i ett annat faktum. Genom ett med 

 en lösning, som håller saltet KS . AsS", anstäldt kokningsförsök, hvilket i det följande 

 kommer att refereras 2 ), har jag under vätesvallas frigörande erhållit ett kristalliseradt 

 salt af samma sammansättning, som det nyss nämnda natriumsaltet, eller KS.3AsS f , som 

 efter all sannolikhet bildats under vattensönderdelning enligt formeln: 



4KS,AsS 3 +6HO-KS . 3AsS :i +3KO . As0 3 +6HS, 

 till stöd hvarför kan anföras att lösningen efter dess bildning reagerade skarpt alka- 

 liskt. Det är alltför antagligt att en motsvarande omsättning egt rum för bildning af 

 det analoga natriumsaltet. Härigenom blir äfven en annan källa för vätesvaflans bild- 

 ning lagd till den förut omnämnda. — Hvad åter uppkomsten af det iakttagna arsenik- 

 syrade natronsaltet 2Xa() . 110 . AsO' vidkommer, så torde den icke kräfva annat anta- 

 gande än att det ursprungliga och genom nyss ofvan anförda reaktion bildade arsenik- 



') Se s. 12 och 28. 

 2 ) Se s. 46 c. 



