OM ARSENIKENS SULFURER OCH DERAS FÖRENINGAR. 43 



ARSENIKSVAFLIGA SALTER. 



Efterföljande undersökning har endast omfattat de arseniksvafliga salterna utaf al- 

 kalierna och alkaliska jordarterna. Vid deras framställande har jag utgått från de 

 vätesvaflade salterna. Behandlas dessa med arseniktrisulfid, så utdrifves vätesvaflan 

 med häftighet atom för atom, om mättningen företages vid luftens närvaro och 

 den gula lösningen kommer följaktligen att innehålla ett salt af allmänna formeln 

 RS . AsS 3 , som vid afdunstning afsätter sig i fast form. Det ligger för öppen dag, att 

 det, för att ett sådant resultat skall kunna ernås, är alldeles oundgängligt att använda 

 ett vätesvafladt salt, som icke förut varit utsatt för luft, eller med andra ord, som är 

 fullkomligt fritt från supersulfureta utaf metallen, alldenstund eljest ett arseniksvafladt 

 salt tillika bildas. Att resultatet jeinväl blir detta, om mera vätesvafladt salt tillsättes 

 en lösning, hvari saltet RS . AsS 3 företinnes, för den händelse den lemnas i beröring 

 med luft, är också ögonskenligt, ty t. ex. 



NaS . AsS 3 + 2NaS, HS + 20 = 3XaS . AsS 5 +2HO. 



Försättes deremot en med arseniksvaflighet vid lufttillträde mättad lösning af 

 vätesvafladt salt med en lika stor eller dubbelt så stor volym utaf samma vätesvaflade 

 saltlösning och bringas den derpå omedelbarligen i lufttomt rum, sä utdrifves under 

 luftpumpens recipient all vätesvafla och salter erhållas, synes det, regelrätt af mättnings- 

 förhållandena 2RS.AsS' och 3RS . AsS 3 , ofta nog serdeles väl kristalliserade och nå- 

 gongång af utmärkta färger. Att detta dock icke gäller om alkalierna, skall nedanför 

 ådagaläggas; af dem synas nemligen inga andra arseniksvafliga salter kunna framställas 

 i fast form än sådana, som hålla en atom af hvardera beståndsdelen. Vid tillsats af 

 mera svafvelmetall till en sådan lösning erhålles nemligen ett arseniksvafladt svafvel- 

 alkali och arsenikmetall frigöres. Detta undantagsförhållande har tvifvelsutan sin grund 

 uti samma, här ofvan redan påpekade, sträfvan hos arseniken att svafvelbinda sig till 

 högsta möjliga grad under derför gynnsamma omständigheter, som vi i det föregående 

 sett föranleda arseniksvaflighetens öfvergång till svafla under samtidig bildning af bi- 

 sulfur. I nu ifrågavarande fall kan naturligtvis svaflingen ingalunda försiggå på detta 

 sätt, alldenstund ju bisulfuren af svafvelalkali, som här är i öfverskott närvarande, sön- 

 derdelas i arseniksvaflighet och arsenik. Hvad vätesvafladt svafvelammonium beträffar, 

 så visar detsamma ett eget förhallande i det nemligen att ett med här ofvan anmärkta för- 

 eningarna KS . 3 AsS 3 och NaS.3AsS 3 analogt sammansatt salt erhålles under alla om- 

 ständigheter, vare sig lösningen är jemnt mättad med svafvelarsenik, eller det väte- 

 svaflade saltet finns närvarande till 2 eller 3 atomer. 



