OM ARSENIKENS SULFURER OCH DERAS FÖRENINGAR. 69 



vätesvafla ånyo grumlades utaf svafvel, att man följaktligen genom en ändamålsenligt 

 afpassad inverkan af vätesvafla än kan erhålla rent svafvel, än arseniksvaflighet som 

 resultat. 



Tillfölje häraf fann sig doek !Jose icke blott föranledd, att antaga ifrågavarande 

 reaktion ega sitt sanna uttryck uti ofvanskrifna formler, utan förleddes derjemte att 

 förneka, det arsenikpentasulfiden öfverhufvud existerar i isoleradt tillstånd. Han ut- 

 talar nemligen sin åsigt vara den, att denna svafla, så utmärkta salter den än bildar, 

 likväl genast sönderfaller i trisulfid och fritt svafvel så snart den ur föreningarna frigöres 

 genom en syra och finner den sålunda vara underkastad en sönderdelning analog med 

 -den, undersvafvelsyrligheten under liknande omständigheter lider. 



Fuchs l ) har slutligen, på samma gång han för jemförelses skull underkastade 

 vätesvafians inverkan på en arseniksyrelösning en sorgfällig granskning, som ledde till 

 med Roses fullkomligt enahanda resultater, egnat frågan om arseniksvaflans existens i 

 fritt tillstånd en undersökning, hvarutaf framgick att den produkt, som erhålles genom 

 destruktion utaf saltet 3NaS. AsS°+15HO medelst chlorvätesyra, verkligen utgjordes utaf 

 denna sulfid, enär kolsvafla ur densamma icke utlöste någonting och dess lösning uti 

 ammoniak, hvaraf den lätt och fullständigt upptogs, med silfversolution lemnade endast 

 arseniksyrans reaktion. 



Härmed var det sålunda afgjordt, att denna svafvelförening verkligen kunde er- 

 hållas i fritt tillstånd. 



Den svafla, som blifvit förbrukad till de i det följande refererade försök, har jag 

 framställt genom arseniksvafladt svafvelnatriums dekomposition med chlorvätesyra. Detta 

 salt åter har vunnits genom motsvarande syresalts behandling med svafvelväte. Den 

 inverkan, hvarigenom svafvelsaltet här genereras, försiggår likväl ytterst långsamt och 

 vätesvafians inledning måste underhållas en så lång tid, att det utaf Fresenius 2 ) re- 

 kommenderade framställningssättet genom 



3(XaS . HS)+2AsS :i +3NaO, HO+2S, 

 ot\ ifvelaktigt förtjenar företräde såsom vida hastigare till målet förande än Berzelii 

 metod, isynnerhet vid saltets framställning i någon betydligare qvantitet. 



Ur en större mängd af detta salt beredde jag mig, som sagdt är, svaflan genom 

 utspädda lösningens försättande med chlorvätesyra; till följe af härvid bortgående större 

 mängd svafvelväte, företog jag dekompositionen i fria luften och vid detta tillfälle 

 rådde en ganska sträng köld. Sulfiden som erhölls, var af en betydligt ljusare färgton 

 än arseniksvaflighet, nästan svafvelgul. Vid dess tvättning med vatten fastade det min 

 uppmärksamhet, att detta genast opaliserade, såsom af svafvel. Efter förutgången tvätt- 

 ning och torkning vid 80° befanns det att densamma ofullständigt löste sig uti ammo- 

 niak och vid ett försök öfver dess löslighetsförhållande uti kolsyradt alkali i värme, 

 erhölls under utveckling af kolsyra och vätesvafla, en djupt rödbrun vätska, som vid 

 atsvalning ljusnade under fällning af svafvel, hvilket derutur sedermera oupphörligen 

 afsattes, och slutligen erhölls ett kristalliserande salt, som med chlorvätesyra utveck- 



') Zeitschrift fur analytische Chemio I. S. 189. 

 -i Zeitschrift tur analjtische Chemie I. S. 192. 



