7 I L. 1". \ I I.SiiN, 



Den vattenhaltiga arsenikpentasultid, som man sålunda m-häller vid sönderdelning 

 utaf en kokande lösning af arseniksvafladt svafvelnatrium, kan befrias från sitt vatten 

 »enom torkning i luftbad vid 90 — 95°, hvilken temperatur den uthärdar utan att för- 

 ändras. Då äfven arseniktrisulfiden, såsom redan blifvit nämndt, genom långvarigare 

 upphettning vid 100° småningom oxideras, så torde det vara lämpligast att, äfven när 

 det gäller dess torkning, hettan i luftbadet icke får öfverstiga 95°. 



Till alla försök, för hvilka det följande är en redogörelse, har samma svafla, som 

 gifvit material till nyss anförda analytiska data, blifvit använd och i det fall, der arse- 

 niken blifvit bestämd under denna form, har densamma torkats på vägdt filtrum vid 

 den angifna temperaturgraden. 



Arseniksvafla löser sig uti kokande kolsyradt alkali; då härvid utom kolsyra till- 

 lika vätesvafla bortgår, så föregår?» omsättningen tvifvelutan enligt formeln: 



5NaO, CO :; +2AsS 5 +3HO-3NaS . AsS :, +2NaO . 110 . AsOV2HS + 5C0 2 ; 

 ur den gula lösningen afsätter sig vid afsvalning snart en brandgul fällning och seder- 

 mera en hvitaktig af svafvels utseende. 



Afven arseniksyradt alkali löser svafian, ehuru ofullständigt och som det härvid 

 var att antaga det oxysulfidsalt skulle kunna uppkomma, utförde jag ett par försök. 

 Får en kokande lösning af kalisalt, beredd genom att försätta en varm solution af ar- 

 seniksyra med kolsyradt salt så länge någon kolsyra utdrefs, upptaga så mycket penta- 

 sultid, den förmår, så återstår en ansenlig mängd svafvel olöst. Den härifrån affiltrerade 

 lösningen opaliserar länge af fint fördeladt svafvel, reagerar alkaliskt och afsätter efter 

 afdunstning en ringa mängd långsträckta, åt ena ändan spjutformigt tillspetsade, åt an- 

 dra snedt åt båda sidor afstympade, fyrsidiga, ofärgade kristaller, som vanligen äro 

 sammanvuxna uti strålformiga grupper. Tröglöst i kallt, upptages detta salt lättare af 

 varmt vatten, men i senare fallet under opalisering ; vattenlösningen ger med silfversalt 

 en svart fällning och i filtratet från denna vid tillsats af ammoniak ett gult precipitat; 

 med ätticksyrad blyoxid erhålles en hvit fällning, som småningom mörknar och slut- 

 ligen blir svart, hvilket genast inträffar vid upphettning; med chlorvätesyra opaliserar 

 lösningen såsom af svafvel och vätesvafla åstadkommer derpå en gul flockig fällning. 



Den erhållna föreningen visade således till reagentier det disulfo-arscniksyrade 

 kalits karakteristiska egenskaper och följande analytiska bestämningar visa, att den verk- 

 ligen utgjordes af detta salt: 



1) 0.497.-) gr. mellan sugpapper pressadt salt lemnade efter sönderdelning med chlor- 

 vätesyra och arsenikens fullständiga utfällning med svafvelväte O.ius gr. svafvelsyradt 

 kali, motsvarande 0.1179 gr. kali. 



2) 0.008 gr. salt lemnade efter syrsättning med rökande salpetersyra 0.7875 gr. 

 svafvelsyrad baryt, motsvarande 0.108? gr. svafvel, och 0.035 gr. arseniksyrad ammon.- 

 talk =0.248 gr. arsenik. 



1 procent är detta: 



