OM ARSENIKENS NULFURER OCH DERAS FÖRENINGAR. 81 



IV. ÖFRIGA UPPGIFXA SVAFVELFÖREXIXGAR AF ARSENIK: 



As 6 S. AsS 10 , AsS 18 . 



Hvad först den s. k. svarta svafvelarseniken As''S vidkommer, så torde af hvad 

 derom i det föregående l ) blifvit anfördt tillräckligt framgå, att densamma endast utgör 

 en tillfällig blandning af arsenik och svafvelarsenik. 



Bkkzelius har äfVen erhållit en mycket svafvelrik förening AsS ls *), bäst och i 

 största mängd, då han löste arseniksvaflighet uti alkoholisk hepar, hvarvid 3-basiskt 

 arseniksvafladt salt utföll och efter spritlösningens partiela afdunstning det ifrågava- 

 rande ämnet vid återstodens afsvalning i riklig mängd genomdrog densamma. Det höll 

 alltid små qvantiteter af svafvelalkali, hvilket af honom utdrogs med chlorvätesyra, 

 innan analysen dera verkställdes. Detta var naturligen beroende deraf, att det arsenik- 

 svaflade saltet icke alldeles fullständigt utföll, utan i ringa mängd befann sig i lösnin- 

 gen jemte öfverskjutande svafvel, hvilket måste företinnas, alldenstund 



3NaS'+AsS 3 =3NaS . AsS 5 + 10S, 



hvadan efter lösningsmedlets förminskning företrädesvis svafvel, smittadt af arsenik- 

 svafladt salt, måste utkristallisera. Det är på grund häraf, jag drager den slutsatsen 

 att ifrågavarande svafvelrika förening af arsenik, sådan densamma efter behandling med 

 chlorvätesyra af Berzelius undersöktes, endast var ett af en obet} T dlig mängd arsenik- 

 svafla förorenadt svafvel. 



Slutligen har Kuhn s ) trott sig ega skäl till antagande af en förening sådan som 

 AsS 1 ", erhållen på ett sätt, som torde trotsa hvarje repetition. Såsom kriterium på 

 dess egenskap af sjelfständig förening anför han, att kolsvafla derur ej utdrager något 

 svafvel, men detta eger ej den ringaste betydelse såsom sådant sålänge ej visadt är, att 

 svafvel ej uti ämnet ingår i den modifikation, som är olöslig uti kolsvana, hvilket allt- 

 förväl i detta fall kan vara händelsen. Det torde sålunda vara mer än sannolikt, att 

 Euhns svafvelförening äfven är en blandning af svafvel och arseniksvafla. 



Ar det nu anförda grundadt, sa existera inga andra arseniksulfurer än bisulfuren 

 tri- och pentasulfiden. 



1 ) Se sidd. 15—20. 



2 ) Kougl. Vetenskaps-Akademiens Handlingar 1825. s. 262. 



3 ) Anfördt ställe. 



K. V.;. Afead. Handl. Ii. 10. N:o -' ^ *■ 



