OM AFSÖNDEINGEN AF VÄXTSLEM HOS F A M. POLYGONE^ JUSS. 11 



3:o. Inom de högblad, som under form af ochreor hölja antingen hela blom- 

 samlingar eller enskilta blommor, gömmes äfven något slem. Högbladens inre sida 

 uppbär bandlika hår, som till antalet äro få och till formen enklare än vanligt. Några 

 få glandier finnas på de inrullade skärmbladen, på de allmänna och enskilta blom- 

 skaften samt på perigonii-bladen. 



4:o. Sedan den under året blombärande stammen bortvissnat och äfven under 

 jordytan delvis förmultnat, uppskjuta från dess friska del nya skott, hvilkas nedre 

 stängelleder alltid äro förlängda, och som sluta med större eller mindre knoppar 1 ). 



Dessa skott växa stundom ofvan jordytan samma år, som de utbildats från den 

 underjordiska stammen, och hafva rätt stora terminal-knoppar, hvilka tidigt på hösten 

 e^a en riklig blastocolla, och uti hvilka bandlika hår af vanlig form anträffas. Men 

 längre fram på hösten, *) då vinterns inbrott stundar, finnes uti dessa knoppar en sär- 

 deles sparsam slemmassa, och något förlängda hår sitta på dess ochreor, i hvilkas celler 

 stärkelse är aflagradt. Uti Mars månad följande år innesluta dylika knoppar ringa och 

 tjockt slem, ega mycket förlängda hår och sakna stärkelse i alla sina delar. Dessa 

 förändringar, som de förut svällande knopparna äro underkastade vid de tidpunkter, då 

 hos dem dels en lägre grad af lifs verksam het dels alls ingen förspörjes, antydande deras 

 tillväxt och förstoring, torde bäst kunna förklaras deraf, att de blad, som tidigt på hösten 

 ligga ytterst i knoppen, frigöras före vinterns inbrott, så att nya små-knoppar härefter 

 befinna sig vid ytan, i hvilka således lifsvcrksamheten kan yttra sig på ett helt annat 

 sätt, än i de förra. 



Stundom händer det, att skotten, hvarom fråga är, i etioleradt tillstånd qvar- 

 blifva i jorden till följande vegetationsperiod. 2 ) De ega i detta skick närmare intill 

 eller längre ifrån sin utgångspunkt ett långt bladskaft, som saknar antydan till skifva, 

 men är försedt med en och rea, h vilken omsluter nästa rachis, hvarifrån laminar-bildning 

 är påbörjad. Ifrågavarande ochrea, som är särdeles consistent, bildas af mycket sina 

 celler, hvilkas synbara innehåll dels är slemmigt och hopadt vid väggarna, dels består 

 af fiere eller färre stärkelsekorn, som antingen äro höljda af slemmet eller simma fritt 

 i det återstående, med en klar vätska fylda cellrummet. De bandlika hår, som finnas 

 på denna ochrea, hafva vanlig form, och deras celler ega ett slemmigt, på membranen 

 utbredt innehåll. 



Samma innehåll, som finnes i nu omnämnda ochrea, förekommer äfven hos den 

 2:dra i ordningen, men uti de bandlika hår, denna uppbär, är det slemmigt-gryniga 

 innehållet än samladt vid membranen än utbredt uti hela cellrummet, en eller annan 

 vaeuol undantagen. Dessa hår hafva ock uti sina membraner ett jemförelsevis stort 

 antal bläsor. lod förändrade deras innehåll till en gulfärgad massa, som i midten egde 

 några gulbruna partier, men uppväckte hvarken uti dessa eller uti andra knoppars 

 colleterer någon reaktion på stärkelse. 



5:o. I axillerna till de bladslidor, som omgifva de i före»-, mom. nämnda skotten 

 och knopparna, sitta en mängd andra bredvid hvarandra, som hafva ett annat utseende, 



l ) Dessa knoppar undersöktes i början af November. 



-) Dessa skott och deras spetsknoppar undersöktes tidigt på hösten. 



