OM AFSÖNDRINGEN AF VÄXTSLEM HOS F A M. POLYGONEÄ JUSS. 17 



hvilka de förras membraner hafva färre och mindre bläsor, de senares flere och större. 

 Härcellernas innehåll är efter deras ålder och utveckling det vanliga. Fig. 25 visar 

 en glandel, epidermis och underliggande parenchym celler, hvilka tillhört det 2:dra, 

 helt höljda bladet. Innehållet uti glandelns och epidermis' celler är slemmigt-grynigt 

 och innesluter vacuol-lika rum, men i parenchymcellerna likformigt och gulgrönt, ehuru 

 särskilta chlorophyllkorn ännu saknas. De utvuxna glandierna äro mycket samman- 

 satta och bestå af många kransstälda celler. 



Kiiuicx Acetosa L '). Rotbladsknopparna äro långt utdragna och utgöras af få 

 sma-knoppar, af hvilka till oeli med den yttersta innesluter en ganska ringa mängd 

 blastocolla. Det sagda gäller om andra knoppar i ännu högre grad. Uti de bandlika 

 håren, som hos alla slags knoppar äro mycket långsträckta, utgöras de rader, hvilka 

 äro foten närmast, af 4 celler, de följande af 2, och spetsen består af enkla (fig. 22). 

 Hårets celler äro öfverallt mycket långa och hafva en rak membran, som alldeles saknar 

 bläsor. Stundom händer det, att vid cellernas ändar en utstjelpning bildas, som mer 

 eller mindre växer utom hårets yta. 



Afven om håren finnas på den 3:dje eller 4:de ochrean. bildar cellinnehållet, som 

 är mycket grynigt, endast en smal kant pa väggen. Det inrullade bladets ytceller 

 och glandier hafva ett vattenklart cellinnehåll. 



Polygoiiiini Hydropipcr L. z ). Uti såväl rotblads- som inflorescensknoppar tinnes 

 visserligen en för ögat märkbar blastocolla, som dock är högst ringa, om man ställer 

 den i förhållande till knoppens storlek eller jemför den med blastocollan uti andra 

 Polygoneers knoppar. Rotbiaden, som pa en gång förekomma i knoppläget, äro till 

 antalet få, sällan flere än 2 eller 3, och höljas af tunna ochreor, som i sin öfre kant 

 äro försedda med cilier. De bandlika hår, som sitta på denna växts ochreor, äro mycket 

 utdragna, och vanligtvis byggda på det sätt, att raderna närmast foten bestå af 

 2 till (i celler, men att redan före 2:dra radens slut hvarje hår delar sig i 2 hornlika 

 delar, som alltmer utspärras ifrån hvarandra, och af hvilka hvardera nedtill har ända 

 till 3 celler i bredd men alltid slutar med enkla (fig. 34). Stundom inträffar det. att 

 det utgår liksom två sjelfständiga bildningar ifrån foten. När håret, såsom det någon- 

 gång händer är enkelt, har det samma bredd, som en af dessa delar. 



Det bandlika hårets alla celler äro mycket långa, och deras innehåll, som är af 

 en slemmigt-grvnig beskaffenhet, förekommer endast utmed väggen. De inrullade 

 bladen hafva de vanliga glandierna. 



Anm. Till undvikande af ständiga upprepningar antecknas här pä en gäng, att hos denna och de efterföljande 

 5 växterna bläsor saknas uti hårens membraner, som dessutom äro bredare än vanligt. 



Riinicx Acetosclla L 3 ). Bladen förblifva ej länge inom sina höljen, så att de 

 sma-knoppar, som på en gång finnas inom hvarandra, ej äro mänga, sällan flere än 2, 

 och innesluta en knappt märkbar blastocolla. De bandlika håren öfverensstäinma mest 

 med de sist omnämnda. På den höga foten sitta nemligen 2, alldeles fria bildningar eller 

 sjelfständiga, smala hår, och stundom märker man en antydan till ett 3:dje (fig. 23). 



') De undersökta exemplaren hafva växt vilda vid Göteborg pii en torr plats. 



") De undersökta exemplaren hafva växt vilda vid Göteborg. 



') De undersökta exemplaren hafva växt på torra platser omkring Göteborg. 



•-> 



K. Vet. Akail. Handl. B 10. N:o 5. " 



