OM AFSÖNDRINGEN AF VÄXTSLEM HOS FAM. POLYGONE^E JUSS. 21 



Denna ytterlighet synes hafva inverkat på Hanstein, som, ehuru han annars låter 

 tåcta tala, t. ex. med afseende på harzet ej så litet tyckes vara benägen att omfatta 

 Karstens mening, fastän han uppenbart känner, att genom N. C. J. Mullers *) omfattande 

 och lyckligt utförda undersökningar förtroendet till det, som Karsten och Wigand i 

 denna riktning utfört, blifvit betydligt rubbadt. Med afseende på växtslemmet skulle 

 man af de citerade ställena kunna antaga, att han varit tveksam, till hvilken mening 

 han bort ansluta sig. För den, som i dess helhet genomläser hans förut citerade af- 

 handling, blir det emellertid klart, att han i detta fall ännu bestämdare ställer sig på 

 Karstens sida. 



W. Hofmeister 2 ) förfäktar den åsigten, att collagen till både gummi och växt- 

 slem i de flesta fall utgör en del af cellinnehället. A. B. Frank 3 ) har visat, att slem- 

 met, som är samladt i Orchisknölarna och i roten till Symphytum, bildar ett plastiskt 

 material och hör till innehållet eller utbildas derstädes. Genom honom och andra kän- 

 ner man, att linfröens ytceller deremot ega gummilika och således svällbara, secundära 

 aflagringar, som kunna uppfylla hela cellrummet och ständigt qvarstanna på den plats, 

 der de bildades, tills de blifva till nytta vid groningsprocessen. Men bassorin hos 

 Primus- och arabin hos Acacia-arter äro metamorphoserade membraner och bilda af- 

 söndrade ämnen, som ej kunna vara ett plastiskt material eller göra någon tjenst vid 

 viixtdelars förstoring och utbildning 4 ). 



Uti Polygoneernas knoppar hafva de unga och späda afsöndringsorganerna ett 

 cellinnehåll, som är af ett helt annat utseende, än det, som vid en längre fortskriden 

 utbildning anträffas uti dem; en omständighet, som alldeles tyckes hafva undgått Hax- 

 STEINS uppmärksamhet. 



Det är nemligen i det föregående omnämndt, att den unga, secernerande cellen 

 blott en kort tid eger ett likformigt och protoplasma-artadt innehåll, och att ett eller 

 tvenne genomskinliga d. ä. med en klar vätska uppfylda rum, som hafva en rundad form 

 och af oss kallas vacuoler, ganska snart visa sig i detta innehåll. Dessa partier intaga 

 större och större del af cellrummet, så att det s}mbara, slemmigt-gryniga innehållet 

 mot slutet af små-knoppens tillvaro endast bildar en smalare eller bredare kant på 

 membranen. Absolut alkohol förminskar dessa genomskinliga rum, förmår dem att för- 

 svinna och sammanför omsider till cellens midt hela innehållet, som nu visar sig hafva 

 en alltigenom slemmig beskaffenhet. Denna klump är större och innehåller mer mate- 

 ria, än att den uteslutande skulle kunna vara bildad af det ämne, som före behand- 

 lingen med alkohol var synbart och låg utbredt på membranens inre sida, hvaraf föl- 

 jer, att de genomskinliga partierna måste innehålla något mer än vatten och något, 

 som fälles af alkohol. 



') Uber die Vertheilung der Harze, ätherischen Oele, Gummi u. s. w. Pringsh. Jahrb., V, pag. 387 och följ. 



2 ) Die Lehre von der Pflanzencelle uti Physiol. Bot., pag. 234. 



') Uber d. anatora. Bedeutung u. d. Entstehung d. Veget. Schleime, Pringsh. Jahrb., V, pag. 161. 



4 ) Jemför J. Sachs, Experimental-Physiologie, pag. 368. 



