OM AFSÖNDRINGEN AF VÄXTSLEM HOS FAM. POLYGONEJE JUSS. 27 



har gjort. Det är då i sin ordning att antyda de krafter, som, under antagande af 

 att collagen till secretet är att söka ibland cellinnehållet, skulle kunna vara i stånd att 

 utpressa det från cellerna till samlingsplatsen emellan bladet och ochrean. 



Genom de enklaste experimenter har man öfvertygat sig om, att, såvida det 

 vatten, hvilket genom rotens verksamhet tillföres växten, till sin mängd öfverstiger det, 

 som aflägsnas genom transpirationen, växten blir öfverfyld med vätskor eller bekommer 

 en viss turgor, om nemligen mernbranerna förut blifvit med vatten rikligen imbiberade, 

 innehållet fått sin tillbörliga del, och det ej alldeles saknas i intercellular-rummen och 

 gångarna 1 ). Den spänning, som den i cellen inneslutna vätskan och den omslutande 

 cellmembranen under sädana vilkor ömsesidigt utöfva på hvarandra, står alltid i om- 

 vändt förhallande till växtens transpirationsförmåga och blifver på det sätt be märkbar, 

 att vattenhaltiga vätskor utsippra från de celler, som förekomma på alla sådana punk- 

 ter, der antingen en särskilt körtel-apparat finnes, eller endast mjuka delar bilda ytan. 

 Man har dessutom iakttagit, såsom man af det föregående kunde a priori förstå, att 

 hos ettåriga växter afsöndringen är rikligast under den tid, då de ännu äro unga och 

 späda, samt hos fleråriga, då dessa skjuta sina årsskott. 



Exempel på en sådan saftafsöndring från verkliga körtlar lemna oss Nepenthes, 

 Sarracenia, o. a. hvarför Oudemans 2 ) lemnat en sammanfattande redogörelse. Utan att 

 en sådan apparat finnes, utsippra safter från många växter, fastän det stundom är af 

 nöden att vidtaga vissa försigtighetsmått för att fa se dessa företeelser. Hos Gramineer. 

 Aroideer, Scitamineer, Brassica cretica, Tropa^olum, Papaver o. a. afsöndras vätskor på 

 detta sätt synnerligast frän bladen. Företeelsen har beskrifvits antingen i dess allmänhet 

 eller hos enskilta växter af många författare, ss. I. E. Schmidt 3 ), Duhamel 4 ), Mirbel '). 

 L. C. Treviranus (i ), Cl. Bjekkander 7 ), A. Trinchinetti s ), Dr Schmidt 9 ), F. Unger 1 "), 



M. P. DlCHARTRE ") O. a. 



Tillämpas det sagda på slemafsöndringen uti Polygoneernas knoppar, sa skall 

 man lätt öfvertyga sig om, att deras ochreor äro mest spända eller innesluta den stör- 

 sta mängd blastocolla just vid den tid, då nya rötter bildats, blott ett eller annat rot- 

 blad frigjorts, och jorden hunnit uppvärmas, förutsatt att luften samtidigt är temligen 

 mättad med fuktighet. Dessutom är blastocollans mängd mycket större hos arter, som 

 ega starka rötter, än hos en- eller tvååriga växter, och hos samma art är slemmet rik- 

 ligare, om den växer i fuktig jord, än om den förekommer på en torr plats. 



J ) Jemför Hofmeister, Sitzungsbcrichte d. Sachs. Gesell. d. Wissen. 1857, pag. 153. 



2 ) De Bekerplanten, im Alb. der Natuur, Gröningen 1863 och 1864. 



3 ) Introduction to Bot., II Ed., pag. 188. 



4 ) Phys. darb., pag. 141. 



5 ) Elem. Phys., I, pag. 201. 



6 ) Zeitschrift f. Physiologie, III, pag. 75. 



7 ) Vetenskaps-Akademiens Handlingar. Bd. XXXV, pag. i')^>. 



8 ) Bibi. italian., 1836, pag. 477. 



9 ) Linnaea, Bd. VI, pag. 65. 



10 ) Sitzungsbcrichte d. Kais. Akad. d. Wissen. in Wien, 1858, Bd. XXVIII, pag. 111. 

 1! ) Annales des sciences — Botanique, 1859, Torne XII, pag. 232. 



