34 P. G. E. THEORIN, 



för att spänna ochreorna, med mindre den från saftuppfylda knoppdelar får förse sig 

 med medel härtill *). 



2:o. Svällande vårknoppar, som äro försedda med en obetydlig eller 



ingen blastocolla. 



Utaf de undersökta, örtartade växterna ega Fayopyrum- och Rheu m-arterna stun- 

 dom, Coccoloba platyclada och liumex Acetosa alltid en obetydlig blastocolla i sina små- 

 knoppar. Hos Rumex Acetosella, Polygonum aviculare och Hydropiper äro små-knopparna 

 åter nästan alldeles torra, äfven om de äro mycket utvecklade eller ligga närmast knop- 

 pens yta. 



Åtminstone hos de senare arterna är blastocollan så sparsam, att den omöjligen 

 kan vara i stånd att i knoppens delar vidmagthålla den turgor, som för deras utbild- 

 ning är nödig, om förhållandena i luften och jorden skulle vara ogynnsamma, eller 

 den förra skulle taga för mycket, och den senare skulle lemna för litet vatten. Emel- 

 lertid äro de 2 första späda örter, som ofta förekomma på de torraste ställen, hvar- 

 före de synas lätt kunna vissna och således framför andra Polygoneer vara i behof af 

 en apparat, som kan, på samma gång den qvarhåller vatten, påskynda knopparnas ut- 

 veckling. Antingen måste en sådan apparat finnas annorstädes, än uti den blastocolla, 

 som afskiljes från ochrean, bladets ytceller och de på båda sittande colletererna, efter- 

 som det i knopparna samlade slemmet är snart sagdt intet, eller också är en särskild 

 anordning för bibehållande af deras egen och hela växtens spänstighet alldeles obehöflig, 

 i hvilket fall dessa arter måste ega en organisation, som något afviker från den hos 

 andra Polygonea' vanliga. 



3tio. Knoppar, som sitta på förvedade, buskartade stammar. 



Dylika knoppar, hvilka undersökts hos Atraphaxis Billiardieri och A. buxifolia, 

 sakna hvarje antydan till blastocolla, om man får döma efter beskaffenheten af de- 

 ras ochreor och hår. Hos dessa växter synes en särskilt svällapparat vara öfverflödig, 

 emedan de kunna i de buskartade stammarnas cellmembraner och luftförande gån- 

 gar förvara det vatten, som kan till följe af vexlingar i atmosferen varabehöfiigt, på 

 det att de spädaste delarna i knoppen ej må torka bort. 



Oaktadt de 2 senast omnämnda slagen af knoppar stundom sakna hvarje spår af 

 blastocolla, äro dock såväl de inneslutna bladen som ochreorna försedda med collete- 

 rer, glandier och hår, af hvilka de senare vanligtvis bekommit en större längd och en 

 annan form, än de egentligen afsöndrande håren uti slemuppfylda knoppar. Jemförda med 

 de hår, hvilka finnas hos växter, som äro försedda med svällande knoppar, måste de för- 

 längda håren betraktas såsom rudimentära organer, hvilka, enligt Darwins theori, uppstått 



') Funnes skäl, som kunde förmå oss att omfatta den meningen, att blastocollan uppträder i knoppen endast 

 derför, att dess delar lialVa för mycket safter, men ej gör något direkt gagn, sa nödgades man att på 

 samma gäng anse den för ett verkligt excret. Ifrån den omfångsrika roten skulle uemligen i denna hän- 

 delse så mycket näringsämnen hafva tillförts knoppen, att de ej kunnat användas till dess egen utveckling, 

 hvarförc ett öfverskott måst utföras till närmaste rum. 



