4 F. T. BERG, 



Här, inom denna mensklighetens organism, uppträda faktorer, som omisskänneligt för- 

 råda annan beskaffenhet än de för allt blott fysiskt lif gemensamma. Den ena genera- 

 tionen af menniskor lemnar åt den andra ej blott arfvet af den fysiska tillvaron såsom 

 djur med de anlag till individuel sjelfnppehållelse, till hvilka zoologen finner motsva- 

 righet inom hela djurverlden - utan ock ett arf af en vida högre beskaffenhet, upp- 

 kommet genom samarbete inom ett familje- och samhällslif af helt annan art, helt 

 annan bestämmelse än myrans eller biets. - - Detta arf af ethisk natur, ethiskt ända- 

 mål är mensklighetens uteslutande egendom. 



Häfdeforskningen samlar rastlöst de urkunder, som sprida ljus öfver detta arf. 

 öfver dess ursprung, dess belopp, dess fördelning och dess tillgodogörande, för att 

 efterhand kunna för oss upprulla taflan af det menskliga samhällets utveckling och 

 denna utvecklings skiftningar inom de olika samhällsgrupperna, de olika tiderymderna 

 af vårt slägtes tillvaro. Men historiens domslut kan ej göra anspråk på laga kraft, 

 förrän handlingarna i målet blifvit fullständigt samlade och pröfvade med den opar- 

 tiskhet, som man i regeln ej kan vänta af de handlande personerna sjelfva eller deras 

 samtida. Vädjandet till historiens slutliga dom innebär alltså ett vädjande till en mer 

 eller mindre aflägsen framtid. 



Statistiken har till uppgift att låta samtiden sjelf teckna vissa grunddrag till sin 

 bild i ett maner, som skyddar mot en missledande färgläggning, då dragen hufvud- 

 sakligen utgöras af de nakna siffrorna. Hvarje sådan enstaka tidsbild fyller redan i 

 och för sig såsom ett afslutadt helt sitt ändamål att troget afspegla en viss ståndpunkt 

 af det samtida samhällslifvet, att lemna ett vigtigt bidrag till samhällets sjelfkännedom. 

 Men rätt tilltalande och upplysande blifver tidsbilden först då, när hon kan jemföras 

 med likartade frän andra tidpunkter. Ett fortgående samlande af sådana tidsbilder är 

 alltså ett vilkor, utan hvars fyllande statistiken skulle sakna det nödiga underlaget för 

 vetenskaplig utbildning. Ju större antal trogna tidsbilder hon kan sammanställa, desto 

 säkrare, desto fullständigare kan hon genom dem åskådliggöra riktningen af samhällets 

 utveckling, desto större blifver hennes berättigande att af denna riktningslinie för det 

 förflutna sluta till dess sannolika fortsättning åtminstone för den närmaste framtiden, 

 eller med andra ord att äfven göra sin röst gällande i frågan om de lagar, under hvilka 

 det menskliga samhället lefver, och detta med de högstämda anspråk på tillförlitlighet, 

 hvartill siffran, begagnad efter riktiga matematiska grunder, berättigar. 



Dessa högstämda anspråk af en forskningsgren, som med sitt sjelfständiga mal 

 ännu ej sysselsatt många mansåldrar och som, i afseende på sina hjelpkällor, ännu har 

 så mycket öfrigt att önska, och livars arbete följakteligen ännu måste lida af så mänga 

 brister, hafva blifvit och blifva ännu fortfarande uppfattade och bedömda på de mest 

 stridiga sätt. 



vVllmännast möter oss i detta hänseende den tankeslöhct eller tankelättja, hvilken 

 bland det stora flertalet underhåller likgiltighet för alla slags iakttagelser, som afse 

 uppdagandet af sanningen, af sammanhanget mellan företeelserna, och hvilken derför 

 ej heller kan eller vill fatta den statistiska undersökningens väg och mål, utan tyder 

 dem såsom värdelösa hugskott, onödigt förspilldt arbete. 



