PROPORTIONEN MELLAN KÖNEN. 31 



framstår talrikare eller t. o. m. lika talrik med en lägre, detta i allmänhet beror på 

 flyttningar. 



En jemförelse mellan Stockholms stad, Uppsala och Jeintlands län (framställd i 

 tab. N:o 6), torde tillräckligt ådagalägga de utmärkande olikheterna såväl mellan ser- 

 skilda län, som emellan landsbygd och städer. Den häntyder jemväl på deras förut 

 antydda hufvudsakliga orsaker, nemligen dels olika proportion mellan de lefvande födda 

 barnens kön, dels olika dödlighet serdeles bland mankönet och dels olika starka in- och 

 utflyttningar. 



Den tydlighet, hvarmed i de Svenska uppgifternas resultat proportionen mellan 

 könen inom den stående befolkningens åldersklasser synes påverkad af manspillan ge- 

 nom krigen, är såväl för hela riket som för flertalet af länen förtjent af en serskild 

 uppmärksamhet. (Jfr tab. N:o 4 och motsv. tafla). 



Ehuru börjad först en mansålder efter Carl XII:s krig bevarar dock vår befolk- 

 ningsstatistik från sina första år ännu bevis, huru dessa krig rubbat proportionen mel- 

 lan könen. I den åldersklass af Sveriges befolkning, som år 1751 var öfver 60 år gam- 

 mal och hvars födelseår ligga före 1691, utgjorde mankönet blott 3,89 %, qvinkönet 

 deremot 5,90 % af hela folkmängden och detta senare köns öfvertalighet sålunda 2,oi %. 

 Motsvarande åldersklass i 1860 års befolkning med födelseår före 1800 visar deremot 

 proportionen af 3,'»f> % mankön mot blott 4,75 % qvinkön, eller en öfvertalighet af det 

 senare könet af blott 1,29 %. 



Den del af mankönet, hvars födelseår lågo före 1691, har otvifvelaktigt talrikt 

 måst deltaga i Carl XII:s krig, hvaremot, krigen under detta århundrades första decen- 

 nium på långt när ej kunnat taga den ifrågavarande åldersklassen af mankön i mot- 

 svarande anspråk. Denna verkan på hela rikets befolkning förutsätter en motsvarighet 

 åtminstone inom flertalet af de serskilda länen. De mer eller mindre starka sänkningar, 

 som dessa utvisa i hela den manliga befolkningens proportion efter krigen, hafva nem- 

 ligen sin hufvudsakliga orsak uti den manspillan, som drabbat de åldersklasser, hvilka 

 företrädesvis äro blottställda för krigets förödelser. 



Inflytelsen af senaste tiders starka utflyttning från riket, i hvars totalbelopp un- 

 der åren 1866 — 1869, uppgående till 82,628 personer, qvinkön ingått med blott 34,487 

 mot 48,141 mankön, framträder tydligt i den sjunkande proportionen af mankön i ri- 

 kets befolkning från dess åren 1863 och 1864 uppnådda maximum af 48,68 % till 1869 

 års proportion 48,44 %. 



Ehuru bland emigranterna alla åldrar från dibarn till 80-åringar äro represente- 

 rade, utgöres dock det vida öfvervägande flertalet af åldersklassen 20 — 30-åringar. Det 

 är följaktligen ock inom denna åldersklass, som emigrationen utöfvat sin största infly- 

 telse att rubba proportionen mellan könen bland den stående befolkningen — en infly- 

 telse, som för de län, hvilka lenmat största kontingenten, äfven måste framträda märk- 

 barast. 



