14 TTCHO TULLBERG, 



Fam. PODURIDiE. ') 



Truncus elongatus vel subglobosus, segmentis 9 vel paucioribus. Antennas articu- 

 lis 4 — 8. Oculi simplices (ocelli) aut nulli. Organa postantennalia in aliis obvia, in 

 aliis nnlla. Instrumenta cibaria inordentia, interdnm ad sngendum accominodata. Pe- 

 des qninquearticulati, unguiculis 1 — 2 armati. In parte ventrali segmenti prirai abdo- 

 minalis organum cylindricum insertum vesicis 2 contractilibus instructnin; in segmen to 

 ([iiarto vel quinto siepissime furcula ad saliendurn apta, ex tribus partibus: manubrio, 

 dentibus, mucronibns composita. Nulhe appendices e lateribus abdoininis, nulli cerci 2 ) 

 ex ultimo segniento orientes. Cutis tennis, pilosa, nonnuinqnam etiara squaraosa vel 

 granulata. 



Hvad den yttre kroppsformen beträffar, utmärker sig Poduridernas familj vid första påseendet genom 

 bålsegmentens ringa antal, som bär icke öfverstiger nio. Hufvudet, som framåt är tillspetsadt ocb bakåt tvärt 

 afrundadt, är till sin form temligen lika genom hela gruppen, blott något mera långsträckt hos Sminthurina 

 Dess riktning i förhållande till bålen är rleremot olika för olika underfamiljer Sä bära Sminthurince hufvudet nä- 

 stan vertikalt och således vinkelrätt mot bålens längdriktning, då det bos Lipurinm är horizontalt framsträckt och 

 hos Templetoniinw vanligen föres i sned ställning. Som vanligt hos insekterna, bär hufvudet antenner, ögon och 

 mundelar. Tliorax utgöres af tre skilda segment, hvart och ett bärande ett benpar. Hos underfamiljerna Temple- 

 toniinix och Lipurinw, som hafva 6 abdominalsegment, äro åtminstone de båda bakre thoracalsegmenten och de 

 främre abdominalsegmenten sinsemellan temligen likartade och gifva kroppen en långsträckt form med föga 

 böjda sidokonturer (IV. 1; XI. 1). Hos underfamiljen Sminthurince deremot, der alla thoracalsegmenten ii ro 

 särdeles korta och knappt synliga uppifrån, hafva alla abdominalsegmenten med undantag af det sista samman- 

 smält och förändrats så, att abdomen fått en uppsvälld, nästan klotrund form (I. 3). 



På undre sidan af första abdominalsegmentet finnes ett för Poduridernas grupp egendomligt organ, at 

 Lubbock kalladt »gastric tube» och af Olfers organum retractile. Jag vill tills vidare kalla det ventraltub 

 (tubus ventralis). Närmare bakre ändan af abdomen, äfvenledes på undre sidan, är vanligen ett annat föga 

 mindre märkligt organ, den så kallade hoppgaffeln (furcula), fäst. Mellan denna och vcntraltuben befinner sig 

 ett hakorgan (\amulus), på hvilket gaffeln upphakas, då den ej användes. På det sista abdominalsegmentet lig- 

 ger anus, och strax framom detta, på gränsen till föregående segment, befinner sig genitalöppningen. 



Kroppsbetäckningen, som är särdeles mjuk och böjlig, utgöres hos Poduriderna såsom hos öfriga insek- 

 ter af tvenne lager, nämligen en yttre kitinartad cuticula och en inre epidermis. Den förra är tunn och genom- 

 skinlig samt fullkomligt strukturlös. Hos Lipurinema är den granulerad (X. 3 cg). Den ömsas ganska ofta, 

 och Nicolet har gifvit en ganska utförlig beskrifning öfver denna hudömsning 3 ). Cuticulan bär på sin yta -en 

 mängd bihang under form af här, taggar och fjäll af ganska varierande utseende. Hos alla arter af under- 

 familjen Lipurince samt af slägtet Isqtoma inom underfamiljen Templetoniince utgöras dessa bihang hufvudsak- 

 ligen af enkla borstlika hår, som sitta spridda öfver hela kroppen från antennernas spetsar till analöppningen. 

 Hos Orchesella och Degeeria är huden betäckt af fina, tättsittande, fjäderlika hår. Mellan dessa förekomma i 

 synnerhet på de främre kroppsdelarne grofva och klubblika borst (sctce clavatce), och på de bakre delarne sär- 

 deles långa och tillspetsade dylika (setai acuminatce). Båda dessa slags borst äro älVen försedda med ett fan 

 af finare hår. 



Dylika borst förekomma äfven till större eller mindre antal hos slägtena Sira (VI. 32, 33, 34), Tem- 

 pletonia (VIII. 22, 23), Macrotoma (IV. 10) och Lepidocyrtus, men de finare håren äro här ersatta af 

 verkliga fjäll. Slägtet Cyphoderus, som äfven är beklädt af fjäll, saknar nästan helt och hållet hår och borst. 



Nicolet har uppgifvit, att dessa fjäll, så mycket de än variera hos de särskilda individerna, dock icke 

 skulle förete några för de olika slägtena konstanta olikheter. Alldeles motsatt är det resultat, hvartill jag i 

 detta afseende kommit. Jag måste visserligen medgifva, att man i dessa fjälls yttre form förgäfves söker några 

 bestämda karakterer, men sådana framträda desto tydligare vid betraktandet af teckningen å deras yta. Alla 

 fjäll hos Poduriderna förete nämligen vid starkare förstoring en mängd upphöjda punkter utefter hela sin yta. 

 Hos Macrotoma äro dessa ställda i parallela rader, sträckande sig från den ena ändan af fjället till den andra (IV. 11). 

 Hos Sira äro dessa rader sällan längre än halfva fjället och sammanlöpa mot dess spets (VI. 31). Hos Tem- 

 pletonia äro punktraderna ännu mycket kortare (VIII. 24), under det att på fjällen af Lepidocyrtus (VI. 8) och 

 Cyphoderus de upphöjda punkterna i allmänhet icke alls tyckas vara samlade i några rader. Ett undantag här- 



') På gruud af den nära frändskap, som, enligt livad Mkixi.ut visat, eger rum mellau Campodese och Poduridse, har jag ej »&ga1 

 följa Lubbocks exempel, hvilken afskilt dessa senare såsom en egen grupp under namnet Collembola. 



2 ) Jemf. Meinkbt, Campodese, Naturh. Tidskr. 3 R. 3 15. 



3 ) Recuerchf.s, p. serv. å 1'Hist des Podur. p. 7. 



