16 TYCHO TULLBERG, 



segment hos ofvannämnda slägte också blifvit antagna tor verkliga leder, i det han häruti fiuner en öfvergäng 

 till de mångledade antennerna hos Campodece, och onekligen kan man ha skäl att så betrakta dem. Men då 

 de enligt min åsigt stå ännu närmare de riugformiga vecken på motsvarande delar hos Orchesella och Templetonia 

 (VIII. 16), och dessa väl svårligen kunna anses vara verkliga leder, har jag föredragit att låta endast de stora 

 och tydliga afdelningarna på antennerna få namn af leder och med Nicolet helt enkelt kallat dessa annulerade, 

 om de visa dylika segmentartade underafdelningar. 



Ögon saknas inom Poduridernas familj endast hos hvita arter. Hos de öfriga äro de alltid enkla 

 (ocelli) och vanligen, samlade i tvenne grupper, en på hvardera sidan af hufvudet. Undantag härifrån göra 

 Templetonia, som har blott en ocell på hvardera sidan (VIII. 16 oc), och några arter af slägtet Isotoma, som 

 pä hvardera sidan hafva nere ögon, men betydligt arlägsnade från hvarandra (IX. 28 oc). Kolenati ] ) anger 

 visserligen också för en af honom uppställd art, A?ivrophorus Kollari, utom agglomererade ögon fyra stycken 

 punktögon och har äfven aftecknat dessa på sin figur strax bakom antennernas bas. Jag vågar dock betvina, 

 att dessa äro verkliga ögon. Denna Anurophorus hör nämligen enligt livad både tiguren och beskrifningen ut- 

 visa till det af Burmeister uppställda slägtet Lipura. Och hos de arter af detta slägte, som jag haft tillfälle 

 att undersöka, har jag äfvenledes alltid funnit sädana ögonlika upphöjningar (puncta oeelliformia) i huden bakom 

 antennerna (XI. 18 ps), men då dylika äfven finnas på öfriga kroppsseginent. kan jag omöjligen antaga dem 

 vara ögon. Hvad äter de agglomererade ögonen beträffar, som Kolknati funnit pä nyssnämnde art, äro äfven 

 dessa något tvifvelaktiga. De Lipura-arter, jag sett, äro allesammans utan ögon, men hafva, mellan antenner- 

 nas bas och den plats, ögon hos öfriga Podurider pläga intaga, ett egendomligt organ, sammansatt af ett för 

 hvarje art begränsadt antal upphöjningar, ordnade i tvenne rader (XI. 16 op, 18 op, 19). Dessa hafva äfven 

 af Nicolet och Schioedte blifvit ansedde såsom ögon, men utom det att de icke alls likna ögonen hos öfriga 

 Podurider, synes den omständigheten, att (enligt Laboulbéne) en samling af liknande upphöjningar pä nästan 

 samma plats, fast ordnade i en cirkel, tinnes hos en art af slägtet Anurida tillika med ögon af vanlig form, 

 tala för, att nyssnämnda organ icke är en samling af ögon. livad betydelse detta organ för resten kan hafva, 

 känner jag alls icke, men det namn, som det af Laboulbéne erhållit, nämligen »Organe prostemmatique 011 

 antéoculaire» synes mig icke lämpligt, dä det stundom, som nyss blifvit visadt, förekommer hos arter utan ögon. 

 Jag skall derför här bibehålla det namn, som jag redan i min första uppsats gifvit det, nämligen organum pjost- 

 antennale. Dylika postantennalorgan finnas äfven hos Anurida granaria (XII. 13 op, 14 op, 17) och äro der 

 af alldeles samma form som Laboulbéne anger för Anurida maritima. Ett annat slag åter, bestående af ett 

 halfmånformigt fält, omgifvet af en upphöjd rand, finnes hos slägtet Isotoma (IX. 4 op, 16 op, 28 op). 



Ocellernas antal på hvarje sida af hufvudet öfverstiger hos Poduridernas grupp aldrig åtta, åtminstone 

 sä vidt jag erfarit. 



För muudelarne skall jag redogöra i sammanhang med de öfriga digestionsverktygcn. 



Thorax utgöres, som ofvan blifvit sagdt, af tre skilda segment, hvart och ett bärande ett benpar. 



Benen äro hos Sminthurintc och Templetoniince temligen långa och väl utvecklade, hos Lipurince deremot 

 små och svaga. De bestå i allmänhet af fem leder (I. 7), af hvilka den första, coxa (I. 7 ex) är kort och 

 bred. Ofvanför den samma finnas alltid minst tvenne parallela hudveck (I. 7 pl', pl 2 ), hvilka dock sällan 

 sträcka sig rundt omkring benets bas. Den andra leden, trochanter (I. 7 tr), är äfvenledes kort, nästan ring- 

 formig. Den tredje, femur (I. 7 fm), är cylindrisk och ofta längre än de bada föregående tillsammans samt 

 vanligen föga kortare än den fjerde, tibia (I. 7 tb), som äfven är cylindrisk. Denna visar stundom såsom hos 

 ^la^tcna Orchesella (VII. 12 pet) och Degeeria (VI. 26 pc) på sin inre sida ett eller flere hudveck. Hos 

 Macrotoma är tibia verkligen tvåledad, ehuru den yttre leden är helt kort (IV. 5 tb', tb' 2 ). Den femte och 

 sista leden är fotleden, tarsus (I. 7 t), som dock inom denna grupp är så betydligt reducerad, att Meinert -) 

 förklarar den endast såsom ett empodium. Denna utväg synes mig dock öfverflödig, då sagda del aldrig saknas 

 och alltid genom en ledgång är tydligt skild från tibia. Den uppbär vanligen tvenne klor (1. 7 u, u 2 ), men 

 dessa äro icke som hos öfriga insekter ställda i jemnbredd, utan den ena under den andra. Denna egendom- 

 lighet i ställningen har föranledt Meinert att anse bloit den ena af dem för en verklig klo 2 ). Jag kan dock 

 icke finna, att ställningen har så mycken betydelse, dä t. ex. hos en mängd spindlar en tredje och mindre klo 

 sitter fästad under de tvä större, utan att någon af dessa derför förlorar sin betydelse af klo. En annan och 

 kanske vigtigare anledning att draga en sådan slutsats som Meinerts skulle deras olika bildning kunna vara, 

 men tills vidare har jag dock ansett mig böra behålla de gamla benämningarna och kallar således båda 

 för klor. 



Den öfre af dessa (IV. 6 u', 7 u) är bildad på ett särdeles eget sätt, icke såsom vanligt af ett enda 

 tillspetsadt och mer eller mindre krökt kitinstycke, utan af tvenne lameller (IV. 6 11, 7 11), förenade utefter 

 öfre kanten och utlöpande i en fastare spets. Dessa lameller äro stundom tandadc i nedre kanten och gifva dä 

 hela klon, sedd från sidan, utseende af att vara tandad (IV. 6 u'). Hos Macrotoma finnes på hvardera sidan 

 om denna större klo en mindre dylik (pscudonychia) på alldeles samma sätt byggd (IV. 6 ps, 7 ps). Den 



') Sitzber. Akad. Wissensch. Wien. B. XXIX. 

 -) Campodeae, p. 404. 



