22 TYCHO TULLBEKG, 



hvilka rader två äro riktade uppåt och utåt (I. 20 ras), och den tredje nediit (I. 20 rai). Innanför detta 

 muskellager tinnes naturligtvis en tunica propria, ehuru jag ej lyckats skilja den från inuskellagret, oeh innanför 

 denna åter träffar inan ett epithellager innehållande talrika cellkärnor (I. 20 ne), hvilka jag dock endast genom 

 färgning med pikrokarmin lyckats få se. Detta lager är på sin inre sida beklädt af en strukturlös tunica intima 

 ( = cuticula), som utgör en fortsättning af munhålans hud (I. 20 ti). Strupen slutas bakåt med en i magsäcken 

 inskjutande tapp, hvilken antagligen tjenar att hindra den sväljda födan att åter upptränga i strupen. 



Digestionskanalens andra afdeluing, magsäcken, är hos Sminthurus fuseus af en aflång och nästan jemn- 

 tjock form samt något bägböjd (I. 19 vn). Den synes till hela sin längd motsvara chylusmagen hos högre in- 

 sekter, alldenstund den icke inuti är försedd med någon särskild cuticula. Men den är deremot till hela sin 

 längd beklädd ined ett epithel, hvars celler utan färgning föga tydligt framträda, och hvilka jag endast genom 

 användande af saltpetersyrad silfveroxid fått se fullt tydligt begränsade (Tab. V. tig. 4 föreställer ett dylikt 

 epithel ur magsäcken af Macroloma flavescens). Utanför detta epithel ligger en tydlig, men structurlös tunica 

 propria, oingifven af ett muskellager, som dock, långtifrån att, såsom på strupen, bekläda hela membranen, här 

 bildar ett särdeles regelbundet rutformigt nätverk (I. 21) öfver densamma genom korsning af dels tvärgående 

 (I. 21 ft), dels låugsgående (I. 21 fl) muskeltrådar. Magsäcken begränsas bakåt af en uppsvälld muskulös ring, 

 med hvilken tarmen (1. 22) kan anses börja. Denna är alltid kortare än magsäcken, och hos Sviinthums fuseus 

 särdeles tillplattad och från sidan sedd s-formigt böjd (I. 24). Bredast är den bakre delen, och då musklerna här 

 äfven äro af en något olika beskaffenhet (I. 22 sm 2 ), skulle man väl, om man så vill, hos Sminthurince kunna 

 skilja mellan en främre och en bakre tarmdel, hvilken senare då skulle motsvara rectum. Tarmens muskellager 

 består af breda, transversela muskler, liggande tätt intill hvarandra, såsom på oesophagus. Musklerna på den 

 främre delen (I. 22 sm 1 ) äro bredare oeh ej så tydligt tväistrimmiga som de pä den bakre, plattare delen af 

 tarmen (I. 22 sm'-). På tarmen saknas helt och hållet de för magsäcken utmärkande låugsgående musklerna. 

 Vid de vigglikt hoptryckta sidokanterna af den bakre tarmdelen fäster sig en rad fina muskeltrådar (I. 22 ml), 

 som åter med sin andra ända äro fastade vid en yttre rad. Pä tarmen liar jag fullt tydligt sett en från muskel- 

 lagret skild tunica propria, som begränsar det innanför liggande cellulosa lagret. Denna tunica propria bildar 

 sex långsgående veck (I. 23 ptp). Härigenom kommer det innanför denna membran liggande cell-lagret att bilda 

 lika många inåt tarmens lumen vända åsar, hvardera innehållande tvenne rader cellkärnor (I. 23 ne). Dessa åsar 

 begränsas inåt af en tydlig tunica intima, som mellan dem bildar lika mänga veck (I. 23 pti). Vecken af tunica 

 propria synas ganska tydligt genom inuskellagret (I. 22 ptp); mindre tydligt deremot kan man genom detta se 

 vecken af tunica intima (I. 22 pti). Analöppningen (I. 14 a), hvilken, såsom ofvan blifvit nämuclt, alltid är 

 belägen pä sista abdominalsegmentet, bildas af tre valvler, af hvilka den öfversta (I. 14 vs) är vågrät, och de 

 båda andra med denna bilda en nästan liksidig triangel. 



Digestionskanalen hos Templetoniince (V. 11) och de flesta Lipurinos (X. 14) är af samma byggnad som 

 hos Sminthurus, utom att den är något mera långsträckt och tarmen nästan cylindrisk. Hos några individer 

 af Orchesella cincta oeh spectabilis har jag funnit sistnämnda del omvriden till en slynga. Högst afvikande med 

 afseende pä tarmkanalens byggnad är Anura muscorum (XII. 24). Här är nämligen magsäcken (XII. 24 vn) 

 försedd med en mängd åt sidorna utskjutande flikar och eger, >ä vidt jag kunnat se, ingen muskelbeläggning. 

 På tarmen deremot har jag sett ett muskellager likt det, som förekommer hos öfriga former. 



Salivkörtlarna (V. 3), som jag noggrannast undersökt hos Macrotoma flavescens, äro af en högst egen- 

 domlig beskaffenhet och alldeles olika samma körtlar hos öfriga arthropoder. De äro tvä till antalet oeh hafva 

 sin plats i hufvudets undre hälft, bakom och under maxillerna. Den bakom maxillerna belägna delen är 

 ungefär lika tjock som bred, den främre äter betydligt tunnare. De bestå af en lång, i organets bakre del i 

 mångfaldiga slyngor hoprullad kanal, inuti beklädd ined ett epithel, hvilket dock icke visar sig utan användande 

 af reagentier; bäst har jag sett cellkärnorna deri efter djurets färgning med guldklorid. Dessa kärnor äro störst 

 och tydligast i den yttersta ocli bredaste delen af kanalen, som synes utgöra organets begynnelsepunkt; åtmin- 

 stone har jag ej kunnat följa kanalen längre åt detta håll. På niidten af den inåt hufvudet vända sidan af or- 

 ganet utträder, der vindniugarna äro som tätast, utföringsgången temligen smal, men äfven den med tyd- 

 ligt epithel. Den har varit särdeles svär att utdissekera, och detta har först lyckats mig efter härdning med 

 osmiumsyra. Denna utföringsgång går rakt till munhålan, der den öppnar sig, som jag tror, i det veck, som 

 bildas mellan hyphopharynx och nedre läppen. Organet är for öfrigl fästadt vid mundelarnas kitinställning. 

 Dylika, om också till sin form något afvikande salivkörtlar har jag runnit såväl hos Sminthurus fuseus som 

 Achorutes murorum', således inom alla tre underfamiljerna. Utom salivkörtlarna har jag ej kunnat finna några 

 körtelartade bihang till digestionskanalen hos Poduriderna, åtminstone inga, som tydligen utmynna deri. livad 

 Nicolet och Olfeks mena med de Malpighiska kärl, som de omtala, och den senare äfven lär hafva afritat *), kan 

 jag icke förstå. Jag har icke oaktadt det största bemödande sett ens någon antydning till desamma, och der- 

 uti står jag ej ensam, dä icke heller Lubbock och LaboulbÉNE hafva träffat dylika hos de arter, de undersökt. 

 Deremot har jag hos alla grupper al' Poduridernas familj funnit ett slags kanalsystem, hvilket älven Ltjbbock 



') Jag har ej selt figurerna till Jinn-. afhandling. 



