SVERIGES PODURIDEE. 27 



dock upptill synas fritt kommunicera med hvarandra, och från sidan sedt (II. 4 md) upptager det ungefär 

 hälften af denna kavitet. Nedåt afsmalnar detta organ betydligt och utgår nära sädesgangens nedre ända ur 

 dess tunica intima (II. 4 mpf). Det visar i genomsnitt efter detta sitt utträde en nästan elliptisk form 

 (II. 6 mpf). 



Hvad detta organ egentligen är, har jag haft svårt att afgöra. Det visar likasom tunica intima ett slags 

 tvärstrim mig teckning, men antagligen består det dock ej af kitin. Det är mjukare och tjockare än nyss- 

 nämnda tunica och försedd med gröfre och oregelbundnare tvärstrimmor. Dessutom färgas det gult i pikrokar- 

 min, under det tunica intima förblir ofärgad, samt visar, betraktad t vid polariseradt ljus, samma fenomen som 

 tvärstrimmiga muskler. Jag anser det för den skull antagligt, att det helt enkelt är en tvärstrimmig muskel, 

 som med sin nedre ända är fästad vid djurets hud och gör någon tjenst vid sjelfva kopulationen. Det egen- 

 domligaste är dock, att den till sin nedre del är ihålig. Jag har åtminstone ej kunnat finna annat, än att ett 

 genomsnitt af sädesgången strax efter nyssnämnda muskels utträde ur tunica intima (II. 6) visar tvenne hål, 

 ett upplyldt med hår, bildadt af tunica och ett bildadt af sjelfva muskeln. Då det likväl är svårt att just vid 

 denna punkt fä ett tillräckligt tunnt tvärsnitt, kan det senare hålet möjligen vara en synvilla, ehuru jag knap- 

 past tror, att så är förhållandet. På hvardera sidan om sädesgången befinner sig, såsom ofvan är sagdt, en 

 körtelartad bildning, (II. 3 oa), sammansatt af temligen stora, oregelbundna celler. Någon särskild utförings- 

 gång till dessa körtlar har jag ej kunnat finna. 



Hos Macfotoma rufescens äro testes (V. 15 ts, 16 ts) till sin form fullkomligt lika äggstockarna, men sädes- 

 gången (Y. 16 de) är betydligt afvikaude frän vagina. Den är särdeles smal och nästan cylindrisk samt torde 

 i likhet med hvad fallet är hos Sminihurus fuscus, bestå af tre lager, nämligen tunica propria, epithel och 

 tunica intima, ehuru jag ej har sett något af dessa lager nog tydligt för att med säkerhet kunua afteekna det 

 samma. Likasom hos Sminihurus är den äfven försedd med körtelartade bihang (V. 15 oa, 16 oa), dock med 

 den skilnad, att dessa här äro särdeles stora och nästan fullständigt omsluta sjelfva sädesgången, så att denna 

 blott vid sin nedre del kan ses utan att lösprepareras. Dessa körtlar, som jag särskildt afritat hos Macrotoma 

 vulgaris (IV. 23 oa), äro sammansatta af mycket stora, inåt tillspetsade, oregelbundna celler (IV. 24), som efter 

 djurets behandling med osmiumsyra eller en längre tids raacerering i svag sprit med lätthet kunna skiljas från 

 hvarandra. Icke heller hos Macrotoma har jag kunnat se några utföringsgångar för dessa körtlar. Sädesledare 

 saknas. Sjelfva testes bestå af en tunica propria och ett cell-lager, om också mindre tydligt än hos Sminthurus 

 fuscus, och innehållet utgöres af spermatozoer, hvilka torde vara i det närmaste lika dem hos nyssnämnda art, 

 ehuru ännu mindre. Dessutom finnas här äfven fettartade kulor, liknande dem hos Sminthurus. 



Testes hos Achorutes murorum (X. 20 ts) likna till formen äggstocken hos samma art, och till byggnaden 

 testes hos Macrotoma. Sädesgången är här i proportion betydligt kortare, men för öfrigt försedd med körtlar 

 (X. 20 oa 1 ) af samma beskaffenhet som de nyss hos Macrotoma omtalade; men dessutom har jag hos Achorutes 

 funnit fyra andra körtelartade bihang vid sädesgangens mynning (X. 20 oa 2 ), hvilka, sa vidt jag sett, ej hafva 

 någon motsvarighet hos Sminthurus och Macrotoma. Dessa organs byggnad har jag dock ej haft tillfälle att 

 närmare undersöka. 



Egendomligt är, att ehuru Poduriderna med lätthet kunna under en längre tid underhållas i rum och 

 dernnder äfven fortplanta sig, dock icke mer än tvenne personer funnit dem i parning, nämligen Koi.exatt och 

 Oi.fers, och ännu egendomligare är det sätt, hvarpå den senare funnit denna parning tillgå. Han påstår näm- 

 ligen, att han sett Sminthurus aquaticus Bourl. para sig på det sätt, att hanen, som skulle vara betydligt min- 

 dre 1 , med sina antenner omfattat honans antenner, så att han med sin rygg kom att ligga mot hennes och 

 så kringfördes fyra eller fem dagar. På så tydligt och klart uttalade fakta har man naturligtvis ej rätt att tvina, 

 da man sjelf icke har andra direkta fakta att sätta emot, men nog måste det medgifvas, att denna berättelse låter 

 minst sagdt besynnerlig. Först och främst borde, om parningen fortgår fyra eller fem dagar, väl någon annan 

 än Olfers hafva råkat på ett par djur under denna förrättning, och för det andra är det mig alldeles omöj- 

 ligt att begripa, huru hanen -kall kunna hålla sig qvar på honan endast genom att med sina antenner omfatta 

 hennes, dä bada hafva alldeles kullriga ryggar. Icke heller kan jag tänka mig, huru hanens generationsöppning 

 skall i ett sådant läge kunna beröra honans, hvilket likväl torde vara nödvändigt. Jag måste dock lemna ett 

 närmare utredande af denna sak åt framtida observationer. Kolenatt nämner ingenting om, huru parningen 

 försiggår. 



Hvad beträffar könens inbördes storlek, torde det väl oftast vara fallet, att honorna äro något större än 

 hanarne, ehuru jag ingalunda funnit en sådan skilnad i storleken som Olfers tyckes antaga. Icke heller har 

 jag i könens utseende i öfrigt kunnat finna någon olikhet dem emellan. Endast hos Orchesella spectabilis har 

 jag funnit det egendomliga förhällandet, att af alla de individer, på hvilka jag undersökt könet, de mörka varit 

 hanar och de ljusa honor. Jag anser mig dock ej hafva undersökt tillräckligt många djur för att deraf kunna 

 draga någon allmän regel, att honorna hos denna art skulle till färgen vara olika hanarne. 



lledan i min första uppsats om Lipurina? har jag indelat Poduridernas familj i tre underfamiljer, Smin- 

 thurinai, Templetoniina och Lipurina, hvilka närmast svara mot Nicolets 1847 uppställda afdelningar »les 

 Smynthnrelles, les Podurelles och les Lipurelles». Jag måste dock förändra namnet »les Podurelles», på samma gång- 

 jag ur den grupp, det tillhörde, utbröt slägteua Achorutes och Podura, af hvilket senare denna underfamilj just 



