SVERIGES PODURIDER. 35 



Förekommer i barrskog. 



Funnen omkring Uppsala och på Gotland temligen sparsamt. 



10. P. fiavo-signatus Tullb. (III. 37, 38). 



Syn. 1871. Papirius fiavo-signatus Tillberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 146. 



Flavus; latera rubra et signaturis flavis ornata. Macula? oculares nigra\ Macula 



nigra supra anum nulla. Unguiculus superior vaginatus. Long. 1£ millira. 



Särdeles utmärkande för Papirius fiavo-signatus är formen af de gula fläckarna (III. 37) på sidorna af 

 abdomen. Dessa fläckars ljusa färg åstadkommes, såsom i det föregående är nämndt, till stor del af de 

 genomlysa ml c urinkärlen. 



Papirius Saunderssii Lbk. skiljes från denna art genom de svarta fläckarna ofvan analöppningen, och 

 Smynthurus orttatus NlC, som tvifvelsutan är en Papirius, genom de mörka banden pä ryggsidan af abdomen. 



Temligen allmän i Uppland och Södermanland. 



Förekommer i närheten af gårdar. 



20. P. minutus (O. Fabr.) 



Syn. 1783. Podura minuta O. Fabricrs, in Danske Vidensk. Selsk. Skr. I). II. p. 307. 

 1835. Smynthurus signata Templeton, Thys. Hib. p. 97. 

 ? 1841. Smynthurus Culonii Nicolet, Recli. p. serv. å 1'Hist. des Podur. p. 84. 

 1862. Papirius nigro-maculatus Lubbock, Notes on the Thys. P. II. p. 589. 

 1871. » » Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 146. 



Flavus; latera rubra et signaturis flavis ornata. Maculae oculares nigra?. Macula 

 supra anum nigra et subquadrata. Unguiculus superior vaginatus. Long. 1^ millira. 



Lätt igenkänd på den mörka, nästan qvadratiska fläcken öfver analöppningen. 



Jag har ansett mig böra förkasta Lubbocks namn, huru karakteristiskt detta än 'är, då det af O. Fab- 

 ricius begagnade är mycket äldre. Oin S. Culonii Nic verkligen är identisk med den här beskrifna arten, är 

 svårt att säga, emedan man ej af Nicolets beskrifning kan se antennernas form. Då färgteckningen likväl 

 teniligeu öfverensstämmer med mina exemplar, isynnerhet genom den svarta analfläcken, och Nicolet i början 

 af siu beskrifning förklarar, att 6". Culonii till formen liknar föregående art, men denna äter tydligen är en 

 Papirius, har jag, om ock med tvekan, ansett mig böra uppföra S. Culonii såsom synonym till här beskrifna art. 



Förekommer bland saftigt gräs. 



Allmän i Skåne, Uppland och på Gotland, äfven funnen i Småland. 



Snbfam. II. Templetoniinae. 



Truncus elougatus, segmentis novcm, quorum primum a tergo vix conspicuum 

 est. Caput nutans. Antenna? articulis 4 — 6, plerumquc capite longiores. Organa post- 

 antennalia in plerisque nulla. Instrumenta cibaria mordentia. Pedes biunguiculati. 

 Tubus ventralis longus, vesicis hemispho3ricis. Furcula saepissime in penultimo segmento 

 abdominis inserta, dentibus plerurnque infra in transversum striatis, mucronibus sae- 

 pissime tridenticulatis. Cutis pilis pubescen tibus, interdum squamis instrueta, neque um- 

 quam perspicue granulata. 



Det är nästan omöjligt att finna någon karakter, hvarigenom denna underfamilj i sin helhet kan skiljas 

 från den följande. Orsaken härtill är den, att inom slägtet Isotoma finnas några arter, som ej kunna lösbrytas 

 från Templetoniince, under det att andra förete en ögonskenlig öfvergång till Lipurinw. Frånvaron af en tydlig 

 granulering å huden är visserligen ett någorlunda användbart kännemärke för den förstnämnda gruppen, men 

 icke heller detta är fullt konstant, då åtskilliga Isotoma . isynnerhet Isotoma crassicauda, äfven hafva en verk- 

 ligt, om också särdeles svagt granulerad hud. Deremot är det ingalunda svårt att skilja de särskilda slägtena 

 inom ifrågavarande grupp från slägtena i den följande. Med Sminthurince kunna hit hörande djur till följe af 

 den aflänga kroppsformen aldrig förblandas. Antennerna äro aldrig knäböjda. Ögonens antal, som inom de 

 flesta slägten är konstant, varierar betydligt hos Isotoma, likaså gaffelns längd. Särskildt formade, vanligen 

 klubblika känselhår vid tibians spets finnas hos alla slägten, utom Isotoma och Templehmia, men äro alltid 

 ensamma. „ 



Jag har funnit 7 slägten inom underfamiljen Templetoniituc, nämligen Orchcsella Templ., Degecria Nic, Sira 

 Lbk, Ternpletonia Lbk, Macrotoma Bourl., Lepidocyrtus Bourl., Cyphoderus (Nic), och Isotoma (Bourl.). Hvad 



