SVERIGES PODURIDER. 43 



undique nitida. Articulus primus et tertius, cum basi articuli secundi antennarum fusci 

 vel nigri; apex articuli secundi flavus vel albus. Long. 4 raillira. 



Mellan de här upptagna bada hufvudvarieteterna, nämligen den ljusa med mörka fläckar och den mörka 

 med ljusa fläckar, finnas en otalig mängd öfvergångsformer, men alla iiro utmärkta genom det ljusa bandet öfver 

 andra abdominalsegmeutet och det mörka bandet öfver tredje, äfvensom genom den skarpt begränsade ljusa fär- 

 gen på antennernas andra led. Att i öfrigt redogöra för fläckarnas form hos de olika varieteterna skulle endast 

 onödigtvis fördunkla beskrifningen. 



Af ofvan anförda synonymer anser jag endast Orchesella filicornis Templ. och Heterotoma pulchricornis 

 Bourlet vara i någon mån osäkra, hufvudsakligen på grund af de särskilda antennledernas färg hos dessa for- 

 mer. Då likväl de båda författarne, som beskrifvit dem, visat sig något sväfvande i uppfattningen af antenn- 

 ledernas antal, är det ej otänkbart, att de äfven förblandat dessa leders färg. Lubbock har äfveu för O. cineta 

 upptagit nyssnämnda båda synonymer. 



Förekommer mest i närheten af gårdar under stenar och trästycken. 



Allmän i medlersta Uppland, i Östergötland, Småland, Skåne och på Gotland. 



• 37. O. rufescens Lbk. (VIII. 8—14.) 



Syn.? 1788. Podura rufescens Gmelin, Linn.ei Syst. Nat. T. I. 6. p. 2910. 



1862. Orchesella rufescens Lubbock, Notes on the Tliys. P. II. p. 592. 



1871. » » Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 147. 



Fulva, signaturis ru bro-vi olaceis vel fusco-rubris, qua? sa?pe in segmento quarto 

 abdominis confluunt neque uraquam in ceteris segmentis fascias transversas formant. 

 Caput interdum subfuscum. Articulus primus, tertius et quartus cum basi articuli se- 

 cundi antennarum stepissime fusco-rubri. Long. 4 millim. 



En af de vackraste arter inom hela gruppen. Lätt skild från föregående genom sin violettröda anstryk- 

 ning. Den mörka teckningen, som alltid pä främre delen af bålen bildar fyra långsgående band, af hvilka tvä 

 löpa utefter djurets sidor och tvä utefter ryggen, sammanflyter ofta på hufvudet och fjerde abdominalsegmentet. 

 så att dessa delar blifva helt och hållet mörka (VIII. 8). Deremot är det tredje abdominalsegmentet alltid 

 ljust. De fyra skarpt markerade svarta fläckarna på abdomen, som finnas hos mycket ljusa exemplar af följande 

 art, äro här aldrig tydligt framträdande (VIII. 9). Deremot iiro första, tredje och fjerde samt första tredjedelen 

 af andra antennleden vanligen mörkt rödbruna och alltid mörkare än de öfriga delarna af antennerna. Namnet 

 rufescens är ej gifvet af Linné, såsom Lubbock antager, utan af Wulfen (Schr. der Berl. Naturf. Ges. 8, p. 85) 

 enl. Gmelin. Jag har dock ej sett W ulfens beskrifning, och den i Gmelins upplaga af Linnés Syst. Nat. gifna 

 är alltför ofullständig, för att jag deraf skulle väga hemta något stöd för att gifva detta namn åt den här 

 beskrifna arten. Jag har derför här ofvan citerat Lubbock såsom auetor, emedan han är den, som först tydligt 

 beskrifvit arten. 



Förekommer i barrskog och hinder. 



Funnen i Ångermanland, Wermland, norra Uppland, Södermanland, Östergötland. Vestergötland och Sma- 

 land. Egendomligt nog har jag aldrig funnit denna art i trakten af Uppsala. 



38. O. spectabilis Tullb. (VIII. 1 — 7.) 



Syn. 1871. Orchesella spectabilis Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 147. 



Straininea, signaturis nigris, quge sa?pe in segmento tertio thoracis et in segmento 

 secundo quartoque abdominis fascias transversas formant. Caput ssepe subfuscum. Ar- 

 ticulus secundus, tertius et quartus antennarum semper straminei. Long. 3 millim. 



De mörka exemplaren af denna art äro väl karakteriserade genom de bruna tvärbanden på andra thora- 

 cal- och andra abdominal-segmentet samt genom det tredje abdominalsegmentet, som alltid är ljust (VIII. 2). 

 Grundfärgen är äfven vida mer stötande i gult än hos föregående. Hos de ljusa exemplaren, som sakna tvär- 

 band, finnas alltid fyra tydliga, mörka fläckar på bakre delen af abdomen (VIII. 1). Antennernas andra, tredje 

 och fjerde leder äro aldrig mörkare än de öfriga. Hos så väl mörka som ljusa exemplar finnas fyra mörka 

 linier utefter de främre delarne af bålen, likasom hos föregående art. Jag har hos O. spectabilis funnit fem par 

 känselhår, nämligen ett par på det andra abdominalsegmentet, två på det tredje och två på det fjerde 



Förekommer i skog och lunder ofta tillsammans med föregående, såväl på sjelfva marken bland mossa, 

 som på högre växter. 



Allmän i Uppland, Södermanland, Östergötland, Smaland. Skåne och på Gotland. Afven funnen i 

 Jemtland. 



