44 



TYCHO TULLBERli, 



B. Antenn je dimidia corporis parte non longiores. 



39. O. lifasciata Nic. (VII. 18). 



Syn. 1783. Podura cincta O. Fabricius, in Danske Vidensk.Selsk. Skr. 1). II. p. 300. 

 1841. Orchcsella bifasciata Nicolet, Rech. p. serv. a 1'Hist. des Podur. p. 80. 

 1871. » » Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 147. 



Lurida, fasciis transversis in segmento secundo tertioque abdominis nigris. 



Denna art varierar obetydligt och är särdeles väl skild från de öfriga. Den har af O. Fabricius, dock 

 någon reservation, blifvit kallad Podura cincta. 

 Förekommer bland mossa i barrskog. 

 Allmän i Ångermanland, Uppland, Wermland, Östergötland, Vestergötland, Småland, Skåne och på Gotland. 



Gen. IX. Templetonia Lbk. 



Syn. 1835. Podura Templeton, Thys. Hib. p. 93 (ad partem). 



1841. Degeeria Nicolet, Rech. p. serv. ä 1'Hist. des Podur. p. 70 (ad partem). 



1862. Templetonia Lubbock, Notes on the Thys. P. II. p. 595. 

 1871. » Tullbeho, Fört. öfver Sv. Podur. p. 149. 



Mesonotmn non prominens. Segmentum quartum abdoniinale duplo longius qnam 

 tertiuni. Antennae dimidia corporis parte longiores, perspicue quinque-articulatse. Ocelli 

 2; 1 in utroque latere capitis. Mucrones furcuhe perparvi. Cutis squamosa. 



Andra thoracalsegmentet skjuter ej öfver hufvudets basaldel. Antennernas yttersta led svagt annulerad 

 den innersta särdeles kort, men tydlig. Tibierna ej tväledade. Intet klubblikt hår på deras nedersta del. Gaf- 

 felns ändsegment särdeles små. Temligen talrika klubblika borst (VIII. 22, 23) på främre delarne. af andra 

 thoracalsegmentet. Fjällen tecknade med ytterst korta, nästan punktlika strimmor (VIII. 24). Gaffeltänderna 

 något längre än basalstycket, mot spetsen särdeles smala (VIII. 21). 



40. T. nitida (Templ.) (VIII. 15—26). 



Syn. 1835. Podura nitida Templeton, Thys. Hib. p. 94. 



1841. Degeeria margaritacea, Nicolet, Rech. p. serv. å 1'Hist. des Podur. p. 75. 

 1862. Templetonia nitida Lubbock, Notes on the Thys. P. II. p. 596. 

 1871. » » 4'ullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 148. 



Albo-argentea; squamis detritis pallida, rufo-punetata. Unguiculus superior uno 

 dente arraatus. Long. 1- — 2 millim. 



Jag har på abdomen hos denna art sett sex par känselhär, nämligen ett pä andra abdominalsegmentet, 

 tvä på det tredje, två på det fjerde och ett par pä gränsen mellan det tredje och fjerde. Redan i Lubbocks 

 beskrifning öfver detta djur är det visadt, att Templeton är den, som först fann det, men äfven Nicolet har, 

 såsom Lubbock i en senare uppsats äfven anger, sannolikt funnit detsamma. Han nämner i sin beskrifning 

 öfver D. margaritacea visserligen ingenting om antennernas femte led, men denna har han liitt kunnat öfverse; 

 deremot tyckes såväl bcskrifningen som figuren i allt öfrigt häntyda på, att han haft för sig samma art som 

 Templeton '). 



Förekommer under stenar och trästycken på fuktig jord; särdeles tallik om hösten. 



Funnen i Uppland, Skåne och på Gotland 





Gen. X. Isotoma (Bourl.) 



Syn. 1740. Podura Linné, Syst. Nat. Ed. II. p. 62 (ad partem). 



1839. fsotoma Bourlet, Mém. s. les Podures p. 23 (sec. Gervais, in Walckenaer, Ins. apt. 

 P. III. p. 422) (ad partem). 



') Nära intill T. nitida står sannolikt Wankels Heteromurus margaritarius (Beitr. z. Österreich. Grotten-Fatma p. 255), ehuru hau 

 hos det af honom funna djuret blott sett fyra leder på antennerna och sju på truncus samt anser att gaffelbenen iiro treledade. 

 Ledernas antal är doek stundom ganska svårt att se hos dessa djur, isynnerhet innan fjällen blifvit borttagna. Hvad som der- 

 emot är lättare att se, är ögonen, då de såsom hos Templetonia äro angifna genom mörka fläckar. Men sädana har ej Wankf.l 

 observerat, ocli jag har derföre ej ansett mig kunna identifiera hans art ined Templetonia nitida. 



