46 TYCHO TULLBERG, 



Flavo-viridis, una vel tribus lineis longitudinalibus in dorso fuscis; interdum fusco- 

 viridis duabus lineis in dorso flavis. 



De tre här sammanslagna färgvarieteterna skilja sig endast genom olika grad af mörkhet i teckningen. 

 Hos de ljusaste exemplaren synes den mörka färgen endast såsom en linie utefter ryggen, omgifven af grund- 

 färgen. Hos något mörkare individer finnes på hvardera sidan om nyssnämnda linie och på något afstånd från 

 densamma en annan dylik, och hos de mörkaste ha dessa tre linier, synnerligast de på sidorna, utbredt sig så, 

 att nästan hela djuret är inörkfärgadt, med undantag af de mellan rygglinien och sidolinierna liggande delarne, 

 hvilka då bilda tvenne ljusa band längs' ryggen. Grundfärgen är visserligen oftast stötande i grönt, men över- 

 gångsformer med violett grundfärg anträffas ofta. 



Förekommer i gräset på något fuktiga ängar, under stenar och bland tång vid stränder. 



Allmän i Uppland, Wermland, Bohuslän, Skåne och pä Gotland. 



Var. a. viridis Bourl. 



Syn. 1839. Isotoma viridis Bourlet, Mém. s. les Podures p. 25 )(sec. Gervais in Walckenaer Ins. 

 ccerulea id. , ibid. Japt- T. III. p. 433.) 



1841. Desoria cylindrica Nicolet, Bech. p. serv. ä l'Hist. des Podur. p. 60 l ). 



» » viatica id. , ibid. p. 61. 



» » pallida id. , ibid. 



» » ebriosa id. , ibid. 



» » annulata id. , ibid. p. 62. 



1862. Isotoma anglicana Lubbock, Notes on the Thys. P. II. p. 596. 



1871. » palustris var. tatia>l<>r Tullberg, Port. öfver Sv. Podur. p. 151. 



» " » var. anmilata id. , ibid. (ad partem). 



Flavo-viridis vel flavo-cinerea vel nigra, lineis longitudinalibus in dorso nullis. 



Färgen grönaktig, stundom nästan svart, utan några långsgående band. Stundom finnes en mörkare kant 

 på hvart och ett af bålens segment. Denna kant bör ej förblandas med den mörka rand, som alltid uppkom- 

 mer i bakre kanten af kropssegmenten, då djuren något torra inläggas i sprit: denna rand bildas af hudvecket 

 mellan segmenten och kan naturligtvis förekomma hos h vilken färgvarietet som helst. 



Förekommer i trädgårdar och under tegelstenar och trästycken omkring boningshus. 



Allmän i Uppland, Skåne och pä Gotland. 



Var. '-i. fusca (Nic.) 



Syn. 1841. Desoria fusca Nicolet, Kech. p. serv. ä 1'Hist. des Podur. p. 63. 



1847. Isotoma fusca id. , Essai s. une classif. de 1'Ordre des Thys. p. 374. 



1871. » palustris var. annulata Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 151 (ad partem). 



Fusco-rubra, lineis longitudinalibus fuscis in dorso nullis. 



Jag har förut kallat deuna varietet på grund af den mörkare kant, som ofta förekommer i bakre bräd- 

 den af bålens segment, annulata, inbegripande då också deruti de former af föregående, som ega samma teck- 

 ning. Sedermera har jag dock funnit denna variation alltför obetydlig för att lägga den till grund för artens 

 indelning, och har i stället, som af diagnosen synes, fästat mig vid grundfärgen, som verkligen för de individer, 

 som påträffas bland mossa i barrskog, tyckes vara temligen konstant brunröd, ehuru mer eller mindre mörk. 

 Likväl träffas ofta äfven tillsainmans med de andra varieteterua brunröda exemplar, som knappt kunna skiljas 

 från dessa. 



Förekommer bland mossa i barrskog. 



Allmän i Jemtland, Ångermanland, Uppland, Wermland och Småland. 



42. I. olivacea Tullb. (IX. 9—10). 



Syn. 1871. Isotoma olivacea Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 151. 



Pilosa. Seginentum tertiurn abdominis longius quara quartum. Antennse capite 



paulo longiores; articulus tertius brevior quam quartus, non longior quam secundus. 



Denticuli mucronum <3. Lons. H millim. 



&• 



Färgen olivbrun. Skiljes lätt från små exemplar af föregående art genom frånvaron af gröfre hår. I Skåne 

 har jag funnit en varietet med tre rader mörka fläckar utefter ryggen. Denna art kommer till följd af sin färg 



') Alla de här upptagna, af NlCOLET gifna artnamnen bibehållas i lians senare arbete af 1847 med slägtnamnet Isotoma. 



