SVERIGES PODURIDER. 53 



60. X. bvevicauda Tullb. (XI. 9—14). 



Syn. 1869. Xenylla brevicauda Tullberg, Skand. Podur. af underfam. Lip. p. 12. 

 1871. » » id. , Fört. öfver Sv. Pod. p. 154. 



Undique pruinosa. Furcula perparva; dentes vix longiores quam unguiculi. Spinse 



anales papillis gracilibus affixce. Long. 1 milliin. 



Lätt skild från föregående såväl genom gaffelns obetydliga storlek som genom analpapillernas form. 

 Dessa äro föga större än upphöjningarna på den granulerade huden (XI. 14). 



Färgen gråblä. 



Detta djur rör sig gående ytterst långsamt, och, då jag skref »Sv. Podur. af underfam. Lip.», hade jag 

 aldrig sett djuret använda gaffeln till hopp. Detta torde dock blott ha berott på en tillfällighet, ty vid Thors- 

 borgen på Gotland hade jag förliden sommar tillfälle att iakttaga, huru djur af denna art hoppade med sådan 

 hastighet och skicklighet, att det till och med var ytterst svårt att fånga dem. 



Förekommer på mossa i barrskog. 



Funnen i trakten af Uppsala äfvensom pä Gotland. 



61 X. nitida Tullb. (XI. 15). 



Syn. Xenylla nitida Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 154. 



Undique nitida. Furcula perparva; dentes vix longiores quam unguiculi. Spina? 



anales papillis gracilibus affixae. Long. 1 millim. 



Färgen temligen mörkt blåaktig. Genom sin glänsande, ej pruinosa hud skild från de båda föregående 

 arterna. Analtaggama och deras papiller äro föga olika samma organ hos X. brevicauda. 



Gen. XIV. Anurophorus (Nic.) 



Syn. 1841. Anurophorus Nicolet, Rech. p. serv. å 1'Hist. des Podur. p. 52 (ad partem). 



1842. Adicranus Bourlet. Revue Zoologique p. 20 *). 



1844. Lipura Gervais, in Walckenaer, Ins. apt. T. III. p. 440 (ad partem). 

 1862. » Lubbock, Notes on the Thys. P. II. p. 600 (ad partem). 



1869. Anurophorus Tullberg, Skand. Podur. af underfam. Lip. p. 12. 

 1871. » id. , Fört. öfver Sv. Podur. p. 154. 



Ocelli 16; 8 in utroque latere capitis. Desunt spinee anales, organum postanten- 

 nale, unguiculus inferior et furcula. 



Detta slägte innefattar blott en art. Denna beskrefs först af Nicolet i Hist. des Podurelles. Der sam- 

 manföres arten med Linnés Podura ambulans under slägtnarnnet Anurophorus. Podura ambulans Linn. hade dock 

 redan 1838 af Burmeister blifvit hänförd till slägtet Lipura, och Nicolets namn Anurophorus har sedan hos 

 de flesta författare fått lemna rum för Lipura. I min uppsats af år 1869 utbröt jag dock här i fråga varande 

 art ur slägtet Lipura, och ausåg mig då vara skyldig att för den samma åter upptaga slägtnarnnet Anurophorus, 

 huru dåligt detta namn än är bildadt. Orsakeu hvarför jag ansett, att denna art bör bilda ett eget slägte, skildt 

 från Lipura, är, att den saknar postantennalorgan och de ocellika bildningarna på bålens och hufvudets hud. 

 Ett i spetsen krökt känselhår tinnes vid tibians nedre del. 



62. A. laricis Nic. (XII. 1, 2). 



Syn. 1841. Anurophorus laricis Nicolet, Rech. p. serv. å 1'Hist. des Podur. p. 53. 



1842 2 ) Adicranus corticinus Bourlet, Mém. s. les Podurelles, p. 39 (sec. Gervais, in Walc- 

 kenaer, Ins. apt. T. III. p. 412). 



1844 \ 4- ■ ( Gervais, in Walckenaer, Ins. apt. T. III. p. 442. 



[ » corticma) ' ' r l 



1862. » » Lubbock, Notes on the Thys. P. II. p. 600. 



1869. Anurophorus laricis Tullberg, Skand. Podur. af underfam. Lip. p. 13. 



1871. » » id. , Fört. öfver Sv. Podur. p. 154. 



Atro-coeruleus. Long. 1 millim. 



Den eljest mörkt svartblå huden visar sig i stark belysning nästan brunglänsande. 

 Funnen under barken af träd i Uppland och under mossa i barrskog på Gotland. 



') Se noten 1 å p. 6. 

 a ) Se noten å p. 31. 



