SVERIGES PODURIDER. 55 



Sålunda kom namnet ambulans så småningom att beteckna de hvita Podurider utan hoppsvans, som ega 

 analtaggar, under det fimetaria innefattade dem, som, tor öfrigt liknande de förra, sakna dylika analbihang. 

 Undantag härifrån gör Nicolets Anurophorus fimetarius (1841), hvilken tydligen eger aualtaggar. I sin upp- 

 sats 1847 rättar dock Nicolet detta sitt misstag; han uppgifter här äfven en annan skilnad mellan nyss- 

 nämnda bada former, grundad på de så kallade ögonens antal och läge, i det han hos den ena, nämligen 

 den med aualtaggar försedda, finner 28 ögon 1 ) och hos den andra blott 16, placerade visserligen i tvenne grup- 

 per, men mera midt på hufvudet. Samma skillnad uppgifves äfven af Lubbock, som dock blott citerat den 

 efter Nicolet. Den första af dessa två arter har jag med säkerhet funnit i Sverige, den andra icke. En den 

 sistnämnda mycket närstående form eger jag dock i den här nedan beskrifna Lip. inermis. Denna är troligen 

 inbegripen i flere äldre författares Podura fimetaria. Ofta bar väl äfven Anurida granaria blifvit förblandad med 

 denna art. Jag har utom dessa funnit en tredje art, som bestämdt icke är An. ainbulans Nia, men som för 

 öfrigt sannolikt eger samma synonymer som denna, emedan hela skilnaden dem emellan beror på postantennal- 

 organens beskaffenhet och de förr omtalade ocellika hudupphöjningarnäs antal på hufvudet. 



63. L. ambulans (Linn.) (Nic.) (XI. IT,— 29). 



Syn. (1746. Pediculus terrestris niveus Linné, En. Sv., Ed. I, N:o 1170 (ad partem). 

 1758. Podura ambulans Linne, Syst. Nat. Ed. X. P. I. p. 609 (ad partem). 

 1761. » » id. , Fn. Sv. Ed. II. p. 474 (ad partem). 



1778. » terrestris nivea antennis quadrinodiis, cauda bifida brevi extensa De Geer, 



Hist. des Ins. T. VII. p. 33 (ad partem). 

 ? \1838. Lipura ambulans Burmeister, Handb. der Entom. E. II. p. 447 (ad partem). 



1841. Anurophorus fimetarius Nicolet, Rech. p. serv. å 1'Hist. des Podur. p. 53. 



1842. Adicranus fimetarius Bourlet, Mém. s. les Podurelles p. 39 (sec. Nicolet. Essai s. 



une classif. de 1'Ordre des Thys. p. 385) (ad partem). 



„ ,, , ■ \L'l ■ -l„ . „, T . , n , , 



1844. { a volvator (Gervais in Walckenaer, Ins. apt. p. 441, 442 (ad partem). 



1847. Anurophorus ambulans Xicolet, Essai s. une classif. de 1'Ordre des Thys. p. 381; 



pl. 6, f. 14. 

 1862. Lipura ambulans Lubbock, Xotes on the Thys. P. II. p. 600. 

 ls69. » » Tullberg, Skaud. Podur. af underfam. Lip. p. 17. 



1871. » » id. , Fört. öfver Sv. Podur. p. 154. 



Tumöres utriusque organ i postantennalis 12 — 14. Puncta ocelliforinia in basi 



ntriusque antennae 2. Spina? anales magnae, ärcuatae. Long. 2 raillim. 



Postantennalorganet hos denna art består af omkring fjorton upphöjda punkter, tumöres, ordnade i två 

 parallela rader och livar och en omgifven af strålformigt ställda rader af ännu finare punkter (XI. 19). De två 

 ocellika punkterna (XI. 18 po) vid antennernas bas, liksom postantcnnalorganens upphöjningar, kunna ej ses, utan 

 att hufvudet göres genomskinligt genom kokning i kaustikt kali. Bäst är naturligtvis att derefter befria huden 

 från muskler och dylikt, hvilket efter den genom kokningen i kali åstadkomna macereringen går ganska lätt. 



Färgen hvit. 



Jag har bibehållit det af Linné gifna namnet ambulans för denna art, ehuru det lika väl och kanske 

 snarare kunde hänföras till den följande, som synes vara allmännare i Sverige, men jag har ej velat ännu mer 

 tilltrassla saken härigenom, da Nicolet åtminstone med temligen stor säkerhet kan anses förut hafva användt 

 sagda namn för den här beskrifna arten, och denna verkligen förekommer i Sverige. 



Funnen i Uppland. 



64. L. inermis Tullb. 



Syn. 1869. Lipura inermis Tullberg, Skand. Podur. af underfam. Lip. p. 18. 

 1871. » » id. , Fört. öfver Skand. Podur. p. 154. 



Tumöres utriusque organi postantennalis 14. Puncta ocelliforinia in basi utrius- 

 que antennae 2. Spina? anales nullae. Long. 1 millim. 



Postantennalorganen och de ocellika fläckarna vid antennernas bas fullkomligt såsom hos föregående. 



Jag har icke vågat identifiera denna art med den, som vanligen blifvit kallad fimetaria, emedan genom 

 Xicolets beskrifning af 1847 denna fått såsom utmärkande karakter »16 ögon». Om jag ock skulle vilja anse, 

 att dessa ögon äro endast hvad jag kallat postantennalorganens upphöjningar, är dessas antal i alla fall så litet 

 i jemförelse med den här beskrifna formens, att jag redan pä grund deraf måste anse denna som en sjelf- 

 ständig art. Detta blir ännu klarare, då man observerar, att de hos Nicolets Anurophorus fimetarius (1847) 



') Med ögon torde Nicoi.et här hafva menat detsamma som jag kallat postantennalorganens upphöjningar (tumöres organorum 

 postuntennalium). Se p. 16. 



