JORDMAGNETISKA BESTÄMNINGAR 1 SVERIGE. 47 



Sammanställas, för bättre öfversigt, de sålunda erhållna medelvärdena, fås 



Timme. 



A" 



Timme. 



A' 



Timme. 



A 



Timme. 



A 



Kungsör 1869. 



Upsaia 16CH. 



Upsaia 1870. 



Upsalt 



• 1871. 



lo'.4:'r 



1.5727 



li>' 2»", ' 



1.5962 



9'.30'" 



1.6003 



10'.30"' 



1.6008 



11.19 



5739 



11 2'J 



5958 



L0.29 



.".'.i: • 7 



11.26 



6005 



12.27 



5755 



1. 8 



.V. 1 7'.' 



1 1 30 



6004 



12.29 



6027 



1.2(1 



5784 



1.32 



.V. is? 



1. 7 



6007 



1.34 



6043 





5791 



2. S 



5992 



2 38 



6018 



2.23 



6049 



3.41 



5819 



3.42 



6013 



•;. ;xi 



6066 



5.36 



6072 



i.:,: 



5821 1 



4.31 



6019 



— 



— 



6.27 



6078 



5.55 



5819 



5.36 



6037 



— 





7.17) 



6080 



6.48 



5823 



i;.;»: 



6040 



— 



— 



8. 9 



6101 



t.;»:; 



5806 



— 



— 



— 



— 



— 



— 



9.41 



5807 



— 



— 



— 



— 



— 



— 



Medelst grafisk konstruktion af de i föregående tabell anförda talen har jag sökt 

 erhålla de reguliera kurvor, som för de särskilda aren kunna anses representera den 

 dagliga variationen hos X. Sedan detta skett, gåfvo mig de funna kroklinierna de 

 förändringar i A, som frän den ena timmen till den andra egt rum, och det är dessa 

 differenser man i efterföljande tabell återfinner. 



1 psala L869 



1870 



10'— 11' 



ir 12' 



12'- 1' 



r— 2' 



2'— 3' 



3' 4' 



4'— ö' 



5'— 6' 



6'— 7' 



—1 



— 7) 

 -1 



-12 



2 



+ 5 



+ 9 



t 24 

 + 10 



• s 



• 13 



- 21 » 



• 16 



+ 10 

 + 13 



• is 

 - 16 



12 

 + 12 



- 11 



■ 16 



■ 12 



4 ;i 



+ ii 

 ■ K) 

 + 12 

 + 7 



—1 



+ 6 

 + 9 

 + 6 



— 6 



o 



+ 2 



1871 



Med. 



2 



+ i 



11 



• 17» 



17) 



-12 



+ 9 



- 7> 



— 1 



Visserligen skilja sig de särskilda serierna icke obetydligt från hvarandra, och 

 det olika sätt, hvarpä kurvorna uppritas, kan till en viss grad inverka på differensernas 

 storlek, men mediet bör åtminstone approximativt angifva variationen från den ena tim- 

 men till den andra. Under morgontimmarne saknas deremot alla bestämningar, och för 

 aftontimmarne äro observationerna för fa, hvarför jag sökt ersätta denna brist medelst 

 några direkta variations-observationer 1871, gjorda kl. 7. 9, 11 f.m. och 1, 6, 8, 10 

 cm. På detta sätt bestämdes differensen från 7 — 11 f.m. och 7 — 10 e.m. Att dessa från 

 sä olika håll hemtade tal verkligen kunna sägas bilda ett helt, sluter jag deraf, att diffe- 

 rensen för timmarne 11 — 1 i båda fallen öfverensstämde med hvarandra. Anses minimi- 

 intensiteten inträffa kl. 11 f.m., erhållas de i nedanstående tabell gifna korrektionerna, 

 som då böra dragas ifrån det verkligen observerade A-värdet för erhållande af minimi- 

 värdet för dagen. Det är dock naturligt, att man på detta sätt lemnar helt och hållet 

 ur sigte det högre eller lägre stånd, som intensiteten för tillfället egt, men denna brist 

 kunde jag ej afhjelpa, så framt jag ej skulle hafva sökt variations-observationer från 

 aldeles främmande håll. (Jfr § 25.) 



