64 ROB. THALEN, 



i sin beskrifning öfver Dannemora jernmalmfält '), att attraktorisk jernmalm lärer på- 

 träffats, »ehuru högst sällan», t. ex. vid den till ofvannäranda orter temligen närbe- 

 lägna Hagströmsgrufvan, äfvensoin att starka kompassdrag visa sig på åtskilliga ställen 

 utanför de nu för tiden bearbetade malmfälten. 



Anmärkningsvärda äro dessutom den svaga intensiteten 0,95 vid Storrymningen, 

 hvilken motsvarar en deviationsvinkel på 60°, ehuru den annars vanliga endast är 30°, 

 samt den nästan normala intensiteten 1,53 vid södra Silfberget, oaktad t närheten af 

 malmhögarne och omgifvande gruffält. Det bör nämnas, att ett större arbetsrum, så- 

 ledes tomrum, lärer befinna sig just under den plats på s. Silfberget, der instrumentet 

 var uppstäldt, hvilket förhallande i sin mån förklarar det funna X-värdet. Vid Stor- 

 rymningen befann sig den stora, i dagen liggande gruföppningen söder om instrumen- 

 tet, men de betydligaste jernmalmlagren härstädes voro sannolikt att finna just under 

 och strax söder om theodoliten, enär X-värdet blef sä litet. 



Dannemora gruffalts närmaste omgifning. 



Österby äng, öster om Dannemora grufvor. Stativet stod pä den ät norr gående afvägen, 57 steg från den 

 körväg, som öfver ängen leder från Österby bruk till Dannemora grufvor. 



Karmens damm, vägskilnaden mellan vägarne till Upsala, Österby bruk och Dannemora grufvor. 



Sundöron, landsvägen från Dannemora grufvor till Dannemora kyrka, i östra kanten af en backe af kross- 

 steusgrus, 100 steg öster om den öfver ån mellan gruf- och Dannemora-sjön gående bron. 



Harvih, landsvägen S.S.V. från Harviks gård, tätt intill ett stort på östra vägkanten befintligt ekträd. 



Intensiteten på dessa fyra observationsorter varierar från 1,58 till 1,63, medan den 

 omgifvande längre bort belägna traktens intensitet är 1,54. Skilnaden mellan dessa tal 

 visar inverkan från de mäktiga malmlagren vid Dannemora grufvor, hvilken verkan 

 således redan vid Harvik (6000 fot från närmaste gruffält) gör sig märkbar. I den 

 mån man kommer gruffälten närmare, växer X, och har på Österby äng uppgått till 

 1,63, hvilket stora A-värde — då afståndet till grufvan är enligt kartan 3500 fot — möj- 

 ligen förorsakas af de malmlager på nämnde äng, hvilka Erdmann i sin afhandling sid. 

 37 omnämner. 



Såsom tabellen och kartan utvisa, verka malmlagren förstärkande på de söder ut 

 frän grufvorna belägna orterna. Om de deremot förminska intensiteten på den norra 

 sidan, vet jag ur observationerna icke, ty de norr ut befintliga vattendränkta orterna 

 tilläto mig ej att från denna sida närnia mig grufvorna. Det var visserligen min ur- 

 sprungliga afsigt att göra magnetiska mätningar i trakten rundt omkring, men enligt 

 nu vunnen erfarenhet skulle icke ett fatal af observationer här varit tillräckligt för att 

 någorlunda nöjaktigt bestämma de magnetiska liniernas riktning, och detta sä mycket 

 mindre, som de kända malmlagren, enligt Erdmann sid. 35, utgöras af radbandslika 

 eller kedjeformiga lager, eller af »rätlinigt och i vissa grupper fördelade malmkörtlar», 

 och det dessutom i den omgifvande trakten tinnes i mer eller mindre grad malm- 

 förande berg. Om jag detta oaktadt utsatt på kartan några af de isodynamiska linierna. 



') K. Vet. Akad. Handl. 1850, sid. 43 och 37. 



