JORDMAGNETISKA BESTÄMNINGAR I SVERIGE. 73 



§ 29. Redogörelse för de isodynaniiska liniernas gång inom Mälardalen. 



Försöker man medelst de i föregående uppsats angifna X- värdena att upprita de 

 isodynamiska linierna, så visa sig mina mätningar endast för Mälardalen vara tillräck- 

 ligt många, för att försöket skulle kunna lyckas. Men som observationerna icke ens 

 derstädes räcka till för att i detalj angifva kurvornas verkliga gång, utan jag tills- 

 vidare måste inskränka mig till att schematiskt angifva deras riktning, blir det nöd- 

 vändigt att utelemna en och annan ort, hvarest intensiteten, i följd af lokalt inflytande, 

 är större eller mindre, än för närliggande trakter. 



De kurvor, som utmärka samma horizontela intensitet, hafva enligt mina iaktta- 

 gelser följande riktning inom Mälardalen. (Se tafl. II.) 



Intensitets-kurvan 1,56 synes gä öfver Karmansbo bruk vid Köping — Utterbergs- 

 vägen (jfr Uttersberg — Berndtshammar 1,5605) i O.N.O. riktning mot trakten af Sala 

 (l,561l), samt vidare genom Tensta-trakten (1,5645) i närheten af Dannemora. Eftersom 

 sjelfva Dannemora-trakten ger värdet 1,54, torde nyssnämnda kurva just genom malm- 

 fälten inom dessa nejder tryckas ned mot söder temligen hastigt, men som iakttagelser 

 öster ut och norr om Dannemora-trakten saknas, kan jag härom ej med visshet yttra mig. 



Kurvan 1, 58 går genom vestra delen af Mälaren, söder om Köping (1,5796), samt 

 troligtvis söder om Vesterås, och öfver Enköping, på hvilka sistnämnda orter dock 

 inga observationer af mig blifvit anstälda, för att vid Knifsta station (1,579?) skära 

 Upsala — Stockholms-banan. Denna kurva går utdragen öfver Kungsör, ehuru mediet 

 1,5961 af de talrika i Kungsörs-trakten gjorda observationerna dermed ej öfverensstämmer. 



Inpassas mellan dessa båda kurvor den mot 1,57 svarande, skulle densamma gå 

 öfver Kolsva bruk vid Köpings — Uttersbergs-banan förbi Karleby i Simtuna socken (Sim- 

 tuna, Langtora 1,5679), samt något norr om Upsala. (Upsala-trakt l,575l). 



Observationerna vid Hjelmare-sund (Sundby 1,:>84<>), Eskilstuna (l,586l) och Streng- 

 näs (1,589?) antyda, att linien 1,59 går genom Hjelmarens sydöstra del och öfver Streng- 

 näs. För att bli parallel med de föregående kurvorna, skulle hon ungefär vid trakten 

 af Väsby station på Upsala-banan skära jernvägen. 



Ifall den nu ano-ifna riktningen hos linierna för den horizontela intensiteten inom 

 Mälardalen, äfvensom deras lagen, framdeles visa sig riktiga, skulle deraf följa, att det 

 enligt observationerna vid Stockholms Observatorium funna värdet 1,5901 vore för litet för 

 Stockholms-trakten med omkring 0,oi. Men detta må framtida undersökningar bestäm- 

 dare afgöra. 



För Wisby har jag erhållit 1,68, för Strengnäs 1,59. Som sammanbindningsliinen 

 mellan dessa båda orter är i det närmaste vinkelrät mot de redan angifna intensitets- 

 kurvorna, kan man, genom att dela afståndet mellan Strengnäs och Wisby i lika delar 

 och under förutsättning af att kurvorna inom Östergötland och nordliga Småland vore 

 parallela med de ofvan för Mälardalen bestämda, finna, att intensiteten i Jönköping borde 

 vara 1,64, hvilket värde äfven i det närmaste stämmer öfverens med det derstädes verk- 

 ligen funna 1,6447. Deremot kunna hvarken de i Örebro och Hallsberg, eller de i Norr- 



10 



K. Vet. Akad. Handl. B. 10. N:o 12. 



