JORDMAGNETISKA BESTÄMNINGAR I SVERIGE. 75 



olika jernhalten hos närliggande jordlager och förnämligast hos leran (§ 24). För att 

 genom direkt undersökning få detta antagande, vare sig vederlagdt eller bekräftadt, har 

 jao- från några af de orter, der observationer med den magnetiska theodoliten egt rum, 

 låtit hemta prof på der befintliga leror och undersökt dessa i magnetiskt hänseende. 



De ifrågavarande orterna äro: 



l:o) den magnetiska tomten, från hvilken vid för flera år sedan anstäld borrning 

 för jordtermometrarne lera upphemtades från olika djup; — den nu an- 

 vända leran utgör dock en blandning af de då ända från jordytan och ned 

 till 4 meters djup upphemtade profven (se tan. I, midt emellan magnet- 

 huset och F); 



2:o) åkern, 40 steg N.V. om magnethuset, hvarest leran anträffades först vid 2 

 fots djup under jordytan (se tafl. I, Q); 



3:o) trädplanteringen i Carolina-parken, der leran likaledes påträffades vid 2 fots 

 djup (se tan 1 . I, O); samt dessutom 



4:o) frän Polacksbacken; profvet togs af den till utskeppning afsedda kakelugns- 

 makareleran. 



Dessa till undersökning ämnade prof blefvo genom slamning med vatten befriade 

 frän inblandad sand, formades derefter till cylindrar af omkring 200""" längd och 24 n,m 

 diameter samt torkades. Dimensioner och vigter skola nedanför närmare anffifvas. 



Den apparat, som jag lättast kunde anskaffa och hvilken syntes mig lämpligast 

 att använda för undersökningen af lerornas förmåga att antaga magnetism, var det 

 slag af Wkbers diamagnetometer, som bestar af en lodrät stående elektromagnetisk 

 spiral, hvars midt omgifves af polerna hos en i horizontalplanet rörlig hästskomagnet '). 

 Insattes nemligen mellan polerna på en dylik magnet en cylinder af lera, hvars axel 

 antages vara vertikal, så induceras genom magnetpolerna magnetism hos leran, hvarvid 

 hennes poler komma att befinna sig på cylinderns sidoytor. Magneten förblir dock 

 i hvila, sa snart lercylindern befinner sig midtemellan hans poler; han kommer der- 

 emot i rörelse, ifall cylindern flyttas närmare till den ena polen, än till den andra, 

 och rörelsen eger dervid naturligtvis rum i den riktning, dit den öfvervägande attrak- 

 tionen i följd af det kortare afståndet verkar. Om deremot en elektrisk ström ledes 

 genom spiralen, får den derstädes inneslutna cylindern sina poler belägna i ändytorna, 

 och om endera polen ställes i jemnhöjd med hästskomagnetens poler, kommer en de- 

 viation i bestämd riktning att ega rum. beroende naturligtvis af cvlinderns ställning 

 och af strömriktningen inom spiralen. 



Den af mig begagnade spiralens dimensioner voro: längd 790 mm , diameter 40""'. 

 trådhvarfvens antal 620. På grund här af finner man, att för strömstyrkan 1 spira 

 lens elektromagnetiska verkan på en i dess midt belägen punkt blir 9,85, och vidare. 

 om denna kraft antages såsom enhet, att spiralens verkan på en annan längs axeln, 

 men på 200"' m från midten belägen punkt blir 0,998. Förflyttas således cylindern, så 

 att hans ena ändpunkt befinner sig mellan magnetpolerna, kan man anse spiralens 

 verkan längs efter hela cylindern vara konstant. Afståndet mellan magnetpolerna var 



l ) W. Weber: Elektrodyn. Maassbest. insbesoudere itber Diamagnetismus, s. 504. Pogg. Ann. B. 87. s. 168. 



