76 



59 mm , och magnetens rotationsaxel befann sig på 65""" från spiralens kärnlinie. I öf- 

 rigt må nämnas, att magneten hade bifilar-upphängning och omgafs, till skydd mot 

 luftströmmar och för erhållandet af en »Dämpfer», af starka kopparramar, hvilka bil- 

 dade en sorts låda åt magneten. 



Den i följd af bristande symmetri hos spiralen uppkomna devierande inverkan 

 af honom på magneten kompenserades genom en särskild af strömmen genomlupen 

 rulle, hvars läge dock med strömriktningen inom spiralen måste ändras. Sedan dylik 

 kompensation egt rum, härrörde de observerade utslagen hos magneten uteslutande 

 från de magnetiserade lereylindrarne. Dessa deviationer aflästes med tillhjelp af spegel, 

 skala och kikare (spegelns afstånd till skalan var 3170 delstreck); tangentbussolens 

 utslag uppmättes deremot direkt a den graderade cirkeln. Vid de nedanför anförda 

 försöken med trådrullen mellan magnetpolerna var strömmen sä svag, att bussolens 

 utslagsvinklar endast medelst spegelafläsning kunde iakttagas. För att slutligen kunna 

 göra erforderliga reduktioner bestämdes på vanligt sätt det logarithmiska dekrementet, 

 äfvensom svängningstiden, så ofta nemligen kompensationsrullens läge blifvit ändradt, 

 och direktionskraften i följd deraf blifvit en annan J ). Vid sjelfva mätningarne fingo 

 cylinderns ofre och nedre ända skiftevis intaga läget mellan magnetpolerna. 



Då theorien för den Weberska diamagnetometern blifvit utförligt angifven af 

 Weber sjelf och af dem, hvilka med instrumentet sedermera arbetat, behöfver jag i 

 allmänhet endast hänvisa till dessa arbeten ~), men bör dock här erinra derom, att, vid 

 oförändrad beskaffenhet hos instrumentet, de observerade utslagen äro proportionela 

 mot den i spiralen insatta cylinderns magnetiska moment, hvilket sjelft — vid fråga 

 om svaga strömmar kun anses proportionelt mot strömstyrkan. 



Betecknar 



n det hos magneten observerade utslaget, 



L lercylinderns moment för strömstyrkan 1, 



i strömstyrkan, 



c en konstant qvantitet, beroende såväl af magnetens och spiralens beskaf- 

 fenhet, som af direktionskraften och afståndet mellan spegel och skala, 

 fås således 



a — cLi, der i —^ tg <f. 



Jemföras med hvarandra momenten hos två olika sorts lercylindrar, erhålles, så 

 snart apparaterna i öfrigt varit oförändrade, 



L. 2 _ ?2 . tgjfj m £ t (1). 



a x tgy 2 



För bestämningen af utslagen a t och <i 2 har jag begagnat dels konstant deviation, 

 hvarvid medellägena för en gifven ställning hos cylindern beräknats ur fiere på hvar- 



') Observationerna anstäldes i Universitetets fysiska knbinet, men bristen på lämplig arbetslokal hindrade mig 

 från att tillbörligen justera den for tillfället inrättade diamagnetometern och att i öfrigt gå tillväga med 

 den omsorg, som eljest kunnat ske; för det närvarande ändamålet torde dock mätningarne vara tillräckligt 

 noggranna. 



-) W. Weber : Elektrodyn. Maassb. (Diaraagnetismns), s. 485. -- Tyndall: Philosoph. Transact. 18.">(>, 

 part. I. - - Chhistie: Pogg. Ann. B. 103, s. 577. — A.RNDTSEN: Pogg. Ann. B. 104, s. 587. 



