JORDMAGNETISKA OBSERVATIONER I WESTERBOTTEN OCH LAPPLAND. 5 



thermorneter på resan mellan Haparanda och Pajala gått sönder, använde jag en annan, 

 som upphängdes på skenan bredvid den fria magneten. Den medförda kronometerns 

 dragning var jag ej i tillfälle att kontrollera förr än efter återkomsten till Upsala, då 

 vid jemförelse med Observatorii kronometer befanns, att dragningen ej var större än 

 att den vid beräkningarna kan negligeras. Då kronometern ej medtogs annat än till 

 några orter på kusten, har jag ej skäl befara, att genom transporten några större ändrin- 

 gar [ dragningen under resan egt rum. 



b) för inklinations-bestämningarna. 



Hårtill begagnades vid några af observationsorterna på kusten samma inklinato- 

 rium af Gambey, som Docenten Lundquist användt. De båda nålarna gåfvo vid de 

 breddgrader, under hvilka jag observerade, olika värden, II vanligen 10 å 12' högre 

 än I, hvars angifvelser sannolikt äro tillförlitligare, då enligt hvad jag tyckte mig 

 märka II hade flera jemnvigtslägen. Då jag icke kunde medföra inklinatoriet på mina 

 resor inåt landet, sä användes under dessa methoden att medelst induktion i mjukt 

 jern bestämma inklinationen. Förfaringssättet, som är en kombination af Lamonts och 

 en af Frih. Wrede angifven method, var följande. På theodolitens skena fastades en 

 ryttare försedd med en spets och på denna upphängdes ett cylindriskt jernstycke, i 

 hvardera ändan försedt med en bygel, som kunde skjutas öfver skenan och i hvars 

 midt fanns en mot ryttarens spet< svarande fördjupning. Sålunda kom jerncylindern 

 alltid att ställa si" - fullkomligt vertikalt, och srenom induktionen åstadkoms en magnetisk 

 fördelning, så att den öfre ändan blef sydpol och den nedre nordpol. Derigenom de- 

 vieras magneten ur meridianen. Deviationsvinkeln uppmättes på vanligt sätt genom 

 instrumentets vridning till dess bilden af skalans midtpunkt sammanfaller med håret i 

 tuben. I denna ställning gar sålunda jernstyckets axel genom en linie dragen frän 

 magnetens medelpunkt och vinkelrät mot dess axel. Under antagande att den i jern- 

 cylindern inducerade magnetismen är proportionel mot den inducerande kraften, som 

 är jord magnetismens vertikala komponent, blir sålunda deviationsvinkeln ett relativt 

 mått [»a inklinationen. Om neml. hela jord magnetiska kraften betecknas med R, in- 

 klinationen med i, om vidare M är deviationsmagnetens moment och v deviationsvin- 

 keln, sa är det af horizontela komponenten utöfvade vridningsmomentet 



RM cos i sin /•. 



Den i jerncylindern inducerade magnetismen är proportionel mot 



ii sin i 



och det af densamma på nålen utöfvade momentet mot 



RM sin i. 



Sålunda kan man sätta 



KRM cos i sin v = RM sin i 

 der K är en af jernets afstånd, storlek och molekulära beskaffenhet beroende konstant. 



Deraf fås 



tg i = K sin r. 



