(i 



L. A. FORSSMAN, 



Man behöfver sålunda blott på en ort samtidigt bestämma i och v. — Genom 

 differentiation af formeln erhålles: 



di = K cos 2 i cos v dv, 

 hvaraf man finner att instrumentets känslighet hastigt tilltager vid högre latituder. 



De båda jerncylindrarne, märkta med I och II, voro öfverdragna med stark fer- 

 nissa. Längden var 300""", diametern 19""". 



§ 2. Verkställandet af observationerna. 



Då valet af observationslokal är af icke ringa vigt för erhållandet af ett godt 

 resultat, uppsökte jag alltid sådana punkter, som för ändamålet voro de mest lämpliga, 

 d. v. s. sådana, der man ej genom närheten till byggnader o. d. hade att befara stö- 

 rande inverkningar och der något skydd för sol och vind erbjöds. I allmänhet var 

 det ock ganska lätt att få dessa vilkor uppfylda, då de trakter jag genomreste bestå 

 nästan uteslutande af skogsmark. För att de använda lokalerna en annan gång måtte 

 kunna återfinnas har jag uppgifvit deras läge så godt ske kunnat. Observationerna 

 skedde på följande sätt: 



a) intensitetsbestämning arne. 



Sedan jag noga tillsett, att stativet fått en stadig ställning samt theodoliten blifvit 

 nivellerad och alla delar uppsatta, bestämdes läget af magnetiska meridianen och derpå 

 togos vanligen sju deviationer, de tre sista i omvänd ordning mot de tre första, och 

 slutligen äter meridianen, alldeles på samma sätt som Herr Lundquist i sin nämnda 

 afhandling förtydligat. Då tiden ej medgaf en sådan dubbel deviations-serie, togos en- 

 dast fyra afläsningar. Vid de fullständiga bestämningarne anställdes vanligen devia- 

 tionsförsök både före och efter oscillations-observationerna. 



Svängningstiderna observerades med tub och skala, sa att hvarje genomgång togs. 

 Tiondelen af halfsekunden skattades,, Vanligen togos tre till fyra serier af tio till tjugo 

 genomgångar med så afpassade mellantider, att dessa utgjorde tiden för 100 svängnin- 

 gar. Såsom exempel anföras följande serier, tagna med magneten B. d i Umeå d. 11 Juni. 

 De med I, II och III utmärkta sifferkolumnerna äro de direkt observerade genomgångs- 

 tiderna. Emellan dessa stå differenserna, utgörande tiden för 100 svängningar. 



I. II— I. II. 



1' 23" o 

 + 41*. 9 



46 .85 

 51 .7 



5 1; .6 



1 .6 

 6 .55 

 1 1 .4 



1 15"' 0' 





+ 31.75 



8'" 10.15 



36 .7 



10.15 



41 .65 



1 .05 



46 .t» 



lO.oo 



51 .45 



10 .15 



56 .3 



10 .25 



1 .35 



10 .05 



III — 11. 



III. 





i' .ii" ir 



8 m lo.i 



+ 52*.o 



10 .5 



57 .35 



10 .o 



1 .7 



10.5 



7 .i 



10 .o 



1 1 ..; 



10 .05 



16 ... 



10 .15 



21 .55 



