8 F. II. KJELLMAN. FL0BLDE-8LÄGTKT GALAXAURA, DESS 0RQAN0GRAF1 OCB SYSTEMATIK. 



senare sia mycket tidigt in på en olika utveckling till sin inre och yttre region, hvarai' 

 blir en följd att redan i Växpunktena omedelbara närhet tre olika väfnadssvstem blifva 

 urskiljbara, ett axilt, ett ytligt och ett, som förbinder dessa bada med hvarandra. 



Denna byggnad af växpunkten och en sådan anläggning af vafnaderna förekommer 

 hos Galaxaura-arter, som äro i hög grad olika till det fullt utvecklade vegetativa syste- 

 mets yttre form, yttre utbildning och siirskildt anatomiska byggnad, b varför jag anser mig 

 kunna med full bestämdhet uttala den asigten, att den är för slägtet Galaxaura i hela 

 dess omfattning karakteristisk, dag har velat uttryckligen framhålla detta, emedan man 

 af J. Gr. Agakdh's diagnos på slägtet Zanardinia med arten Z. wargmata — hvilket slägte 

 jag ser mig ur stånd att upprätthålla - — lätt skulle kunna komma till den uppfattningen, 

 att en af denna Gralaxauras väsentliga karakterer skulle vara en frän andra arters afvikande 

 byggnad af växpunkten; jfr. J. G. Ag. Epicr. s. . r )33. 



Hufvnddragen af skottets våfnadsatveckling. Väfnadsutvecklingen i Galaxaura-skottet 

 sker med mycket stor hastighet, sa alt vafnaderna la sin väsentliga primära utbildning i 

 skottets periferiska del redan vid växpunktena nivå, i den axila delen strax under väx- 

 punktskaglan. 



Den axila väfnaden utvecklas ur växpunktskäglans axila celltrådar pa sa sätt, att de 

 dem sammansättande cellerna successivt förlängas, tilltaga i tjocklek och förtjocka sina 

 väggar. Deremol synes icke någon tvärdelning af cellerna förekomma eller åtminstone 

 blott tillfälligtvis. Samtidigt med dessa förändringar förökas den celltradarne samman- 

 hållande kolloden mer eller mindre betydligt. Hos en del artgrupper t. ex Rhodura är 

 denna förökning temligen likformig, sa att på ett tvärsnitt af skottet de genomskurna 

 axila celltradarne ligga på ungefär lika stora afstånd från hvarandra; jfr. t. 1, f. 3. 1 

 andra fall såsom t. ex. hos arterna af gruppen Eugnlaxaura är deremot ökningen al 

 kolloden mycket olikformig, starkast i sjelfva längdaxeln, sa att det axila celltradsystcmet 

 kommer att bilda en vid, med kollod fyld cylinder: jfr. t. i), f. 15. Kolloden inkrusteras 

 vanligen icke med kalk; hos en del arter t. ex. G. squalida och de med den närmast 

 beslägtade arterna inlagras sådan i betydlig mängd,, vanligen i form af nätlikt förbundna 

 körtlar; jfr. t. ti, f. 2, Denna väfnad synes icke åtminstone i internodierna utveckla 

 några nva element i form af förgreningar af ett eller annat slag. Möjligt är emellertid, 

 att den kraftiga förökning af celltrådsystemet, som inträder i nodalregionerna hos \ issa 

 artgrupper, till en del förorsakas af nybildningar från det axila celltrådsystemet, Cellerna 



sakna kromatofoivr, men bibehålla älven i skottets äldre delar sina öfriga eleuientarorgan i 



oförminskad mängd och vid full Lifskraft. 



Utvecklingen af skottets medlersta väfnadsskikl ur växpunktena embryonala väfnad 



förlöper i regel och i hufvudsak på samma Bätl som den axila vätnadens. Den bestar 



sålunda företrädesvis i en genom cellförstoring åstadkommen förlängning och förtjockning 

 af de mer eller mindre upprepad! gaffelgreniga celltrådar, som utgöra dess upphof, och i 

 en Ökning af kollodmassan. Cellernas förlängning och deras tilltagande i tjocklek &r dock 



mindre än i den axila väfnaden. Den icke kollodilierade Väggzonen haller sig också åt- 

 minstone i regel vid mindre tjocklek. Till sin allmänna byggnad liknar alltså detta 



väfnadsskikl hufvudsakligen skottets axila väfnad. Understundom aftaga celltradarne i 

 tjocklek mot de \ttre ändarne, stundom vid öfvergången i ytväfnaden slutande i lina 



