KONGL. SV. VKT. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 33. \:o I. 25 



Galaxaura-slägtets systematik. 

 1. Slägtets begränsning. 



Det framgår ;ii' den redogörelse för Gralaxaurornas organografi, som jag gifvit i det 

 föregående, att ganska vidtgående olikheter råda såväl till det vegetativa, systemets yttre 

 och inre byggnad som älven med hänsyn till fortplantningsorganerna, bland dessa särskildt 

 gonidiogonierna. Bestämda organisationsdrag visa sig vara egendomliga för t. o. m. 

 mycket stora artgrupper. Flera organisationsdrag af bestämd karakter följas åt eller med 

 andra ord uppträda tillsamman. Det gifves sålunda inom slägtet Galaxaura lätt urskiljbara 

 och ganska väl karakteriserbara organisationstyper, som i regel omfatta ett större antal 

 arter, som, om också tvifvelsutan väl differentierade såsom sådana, dock bilda tätt slutna 

 artkedjor. 



Såsom dylika organisationsformer, utmärkande bestämda arter eller artkedjor, skulle 

 jag vilja särskildt framhålla följande: 1) skottsystemets tydligt utpräglade dimorti; 2) 

 skottets sammansättning af mer eller mindre starkt tunnelikt uppdrifna led; 3) skott 

 ledadt genom ytväfnadens ringformiga bristning vid nodi och i samband dermed utbild- 

 ning af starka nodala diafragmer; assimilationsväfnadens sammansättning 4) af tydligt 

 urskiljbara, till största mängden utom kolloden utskjutande celltrådar; 5) af tydligt ur- 

 skiljbara, helt och hållet i förkalkad kollod inneslutna celltrådar; 6) af en pseudoparen- 

 kymatisk väfnad; 7) af en enskiktig parenkymatisk väfnadsmantel, som uppbär ett lager 

 fmskaftade, klubblika celltrådar; dessas uttill platta toppceller sinsemellan fast förbundna 

 och öfverdragna af en gemensam kuticula-artad, retikulärt skulpterad hinna; 8) af en 

 dylik enskiktig väfnadsmantel med ett lager grofskaftade, nästan parenkymatiskt samman- 

 slutande celltrådar; 9) af samma väfnader som i föregående (8) fall, men med tillägg al 

 ett lager utanför kolloden utskjutande, fria encelliga papiller; 1") af en olikcellig, åt- 

 minstone ställvis flerskiktig parenkymatisk väfnadsmantel, som uppbär tätt sittande, klubb- 

 lika, sinsemellan fria eller uttill löst förbundna celltrådar; 11) gonidiogonbärande axlar 

 utgående lateralt, 12) terminalt från assimilationstrådarne; 13) gonidiogonbildning upp- 

 repad, förbunden med genomväxning från encelliga, slutligen starkt förlängda axlar; 14) 

 gonidiogonställningar strödda; 15) gonidiogonställningar sammanslutna i ganska tydligt 

 begränsade sori. 



Bland de mest utmärkta, hos en eller flere arter återkommande kombinationerna af 

 ilere mera starkt framträdande organisationsdrag anser jag följande förtjena framhållas: 

 1. Skott (nästan) monomorft. trindt, ej tydligt ledadt. Dess assimilationsväfnad bestående 

 af tydligt urskiljbara celltrådar, hvilka alla eller till flertalet eller större mängd äro langa, 

 mäng- och kortcelliga, skjutande långt utanför kolloden. 2. Skott (nästan?) monomorft, 

 trindt, ej regelbundet ledadt. Dess assimilationsväfnad pseudoparenkymatisk, ofta slutligen 

 med fria, lnangeelliga, trådformiga element: kollod riklig, starkt inkrusterad med kalk. 

 3. Skott monomorft, genom assimilationsväfnadens ringformiga bristning vid nodi och 



K. Sv. Vet. Akad llamll Band 33. N:o 1. 4 



