KONOI.. SV. VET. AKADEMIENS 11 A M )LI NGA Ii. BAND 33. N:0 I. 31 



om den skulle betraktas såsom typ för ett eget slägte, i detta också måste inrymmas all 

 (i. marginata. Såsom redan förut angifvits och på grunder, som jag nu skall närmare 

 utveckla, anser jag ett sådant förfaringssätt icke för närvarande berättigad! 



Såsom ofvan flere gånger omnämnts, betraktar J. G. Agaimmi i Epicrisis Floridcarum 

 den växt eller växtgrupp, hvilken tidigare auktorer benämnt Galaxaura marginata, såsom 

 representant för ett eget slägte Zanardinia. Beträffande de skäl, som förmådde honom 

 härtill, hänvisar jag till hans utförliga framställning härom. Såsom af det följande fram- 

 går har jag hos typiska Galaxaura-arter funnit sporocarpicr af alldeles samma typ som 

 den, hvilken enligt J. G. Agardh skulle utmärka Zanardinia marginata. Jag är sålunda 

 i tillfälle att bekräfta och med ytterligare exempel stödja de uppgifter i detta afseende, 

 som förut lemnats af Bornet och Thuret; jfr. J. G. Ag. Alg. syst. VII s. 75 — 76. På grund 

 häraf måste jag för min del antaga, att det är denna sporocarpieform, som är utmärkande 

 för slägtet Galaxaura och att, om det verkligen finnes Florideer, som till sina vegetations- 

 organ öfverensstämma med Galaxaura-arterna, men hafva sporocarpier af annan bygg- 

 nadstyp, dessa måste utbrytas ur slägtet Galaxaura och ställas i ett särskildt slägte. 

 Zanardinia marginata deremot bör hvad angår sporocarpiernas organisation anses tillhöra 

 slägtet Galaxaura. 



Bland de skäl, som förmått J. G. Agardh att i det senare arbetet: Bidra;/ till 

 Algérnes systematik VII Flnridea? icke ändra sin mening om släktförhållandet mellan 

 Galaxaura, och Zanardinia, anges också iakttagelsen af ett eget slags organ, som han 

 misstänker utgöra »Ant/n ridia Zauardiiäie». Jag kan visserligen icke lemna någon fullt 

 säkec utredning af dessa bildningar, då jag icke haft tillfälle att sjelf undersöka dylika, 

 men anser mig dock kunna gifva en förklaring af dem, som synes mig hafva mycket 

 stor sannolikhet för sig. 



Af J. (i. A<;Ai:nii's diagnos på det af honom grundade slägtet Zanardinia, som 

 anger »fröns apicibus increscentibus penicillata» (Epicr. s. 533), skulle man kunna förledas 

 att antaga, att lms den af honom åsyftade Galaxaura marginata auet. den växande skott- 

 spetsen vore af en helt afvikande konstruktion mot hos andra Galaxa.ura-arter, ty om 

 också, såsom ofvan angifvits (s. 7), hos dessa skottspetsen bildas af celltrådar, sä äro 

 dock dessa så korta, så fast sammanslutna frän basen till spetsen, att de icke kunna, 

 sägas i sin helhet utgöra en tofslik bildning. Det synes mig stäldt utom allt tvifvel, att 

 J. <i. Agardh föranledts att intaga den nämnda karakteren i diagnosen på slägtet Zanar- 

 dinia af den beskrifning och afbildning, Hakvey meddelat af öfre delen af ett, honom 

 tillsändt Galaxaura-exemplar från Australien, hvars skottspetsar eller toppar voro /crowned 

 with bright crimson, dwplicate, brush-like tuffs of articulated filaments-»; jfr. Plivc. austral. 

 t. 13(5. Den något förstorade bilden af en dylik topp har, såsom Hak\ey's fig. 3 ut- 

 visar, ett högst egendomligt utseende; spetsen synes intagas af tvenne (»duplicate») hvar- 

 andra nära sittande, mycket regelbundna, täta, kraglika, svagt hvälfda system af tätt 

 packade, starkt färgade grofva celltradar. Anmärkas ma emellertid, att Hakvey hos den 

 beskrifna växten anger »apices commonly obtuse or emarginate». Han synes dock icke 

 draga i betänkande att anse dessa terminala »brush-like tufts» såsom hörande till Galaxaura- 

 växten, men vill icke betrakta dem såsom delar af det vegetativa skottet, utan antar dem 

 såsom profoable connected with the fruetrfication», med förmodan, att de ' »doi-lik& granulesD, 



