44 V. R. KJELLMAN. FLORIDÉ-SLÄGTET GALAXAUKA, DESS OKGANOGRAFJ OCB SYSTEMATIK. 



Fila curta assimilatoria in fronde adultiore rariua obvenientia, cum filis curtis specierum 

 aliarum non confundenda, sine dubio Lncremento primario peracto e filis strati intermedii 

 pullulantia, denium ut videtur in fila elongata excrescenda; tab. 2 fig. 2 — 4. 



Species <i. lapidescenti Kg.. Tab. Pkyc. \ 1 1 1 , tal». 38, fig. I maxime affinis, rami- 

 ficationis aorma, filis assimilatoriis longioribus, non raro ramosis prsesertim distincta. 



Jag har redan i det föregående påpekat, att jag på grund af mina iakttagelser 

 måste antaga, att en bildning af vegetativa organ om också ej i synnerligt riklig mängd tör- 

 _ ir. sedan den primära utvecklingen i vegetationspunktens närhet afslutats; jfr sid. 9. 

 lln> (i. rudis synes denna inträdande nybildning vara större än hos de flesta andra ar- 

 terna. Det är icke ovanligt att träffa sådana fall, som de, hvilka i fig. 8, '- 1 tatl. 2 ater- 

 gifvas. Att de celltrådar, som här utskjuta frän stödjecellerna, äro nybildningar, sedan 

 stödjecellerna natt sin fulla utveckling nedanför vegetationspunkten, synes mig fullt an- 

 tagligt, dag är också benägen att anse, att den helt och hållet af cylindriska celler be- 

 stående assimilationstråd, som fig. 8 tafl. 2 återger, uppkommit pa samma sätt. Såsom 

 lig. 1 tall. 2 visar, bestar ytväfnaden i närheten af vegetationspunkten af lika element. 

 Att dessa samtliga utvecklas till langa assimilationstrådar anser jag vara stäldt utom allt 

 tvifvel. dag måste derför antaga, att de korta assimilationstrådar, som i ringa antal 

 finnas i äldre delar af skottet, äfvenledes äro af sekundärt ursprung; jfr t. 2 f. 2 — f. 

 antagligen förblifva dessa icke korta assimilationstrådar af det slag, som förekommer hos 

 närstående arter, utan utvecklas de åtminstone delvis slutligen till langa assimilationstrådar. 

 De lemnade bilderna synas mig göra detta antagande berättigadt. 



Skottet är hos denna art tydligt om också glesl och oregelbundet ledadt. Vid le- 

 derna har det inre celltradssvstemet en annan byggnad och beskaffenhet än i de mellan- 

 liggande delarne. 



Den af mig undersökta växten är starkt bevuxen med epifvter. hvarför dess färg 

 ej tydligt framträdde. 



Galaxanra comans. Kjellm. mscr. 



(i. minor; fronde taxins snbregulariter decompoeite furcata, inferne nno alterove ranralo simplici 

 vel Bemel fnrcato obsessa; ramis sal longis, teretibus, inferioribus sequicrassis, summis apicem versua 

 conspicue attenuatis; tilis assimilatoriis Bsepius prasertim infra medium ramoaioribua, non attenuatis, 

 cellula basali yulgo tumida, globoso-ellipsoidea, LO 80 (vulgo 60) u longa, 36 — 60 (vulgo 50) p ci 

 1 :tli. 2 fig. LO 18; tal.. -JO fig. 13. 



Habit, in Oceano A.tlantico ad insulam Guadeloupe, sec. specimen a a'\. Cbouam 

 sub uomine <i. lapidescentis communicatum, in herb. Aiieschougii asservatum. 



Planta, ui videtur, solitarie crescens, examinata in concha Strombi gigantis affixa 

 indicata, minor, circa ö cm. älta, erassiuseula. brons läxa, tenax, flexilis, \i\ articulata, 

 obscure coccinea, tota pilis longis dense vestita, laxius subregulaxiter furcata, inferne 

 nno alterove ramulo simplici vel Bemel furcato obsessa, ramis sal longis, ultimis ssepius 

 longitudine 2 cm. excedentibus, teretibus, patentibus, sirietis, inferioribus uHjuicrassis, sum- 

 inis, pra'sertiu] longioribus apicem versus attenuatis, tal). 20, lig. 1.'!. Axis centralis 

 diaraetro circa 800 ", calce non incrustatus, e filis laxe intertextis, parcius ramosis, crassi- 

 tudine valde inaqualibus, nonnullis 8 ", aliis usque 2.'» << crassiN, pariete tenuiore pra»- 



