92 1. K. KJELLMAN. PLORIDE-SLÄGTET GALAXAURA, DE8S OEGANOGBAF1 OCH SYSTEMATIK. 



kunna antaga: tropiska vestra Atlanten, norra extra tropiska Stilla oceanen vid Japans 

 kusl och södra extra tropiska Stilla oceanen vid Australiens ost- och sydkust samt Indiska 

 oceanen vid Afrikas sydostkust. 



Rikast på fristående arter äro Stilla oceanens tropiska ögrupper med sådana arter 

 som G. cohcerens, G. glabriuscula, G. dongata^ (i. striata, G. contigua och G. infinna. 



Japan intar också i detta hänseende en utmärkt plats. Här uppträda sa skarpt ut- 

 präglade och väl begränsade arter som G. cuculligera, (i. apiculata, (i. hystrix och G. pa- 

 pillata, den sistnämnda, såsom i det föregående visats, den enda kända representanten för 

 en sektion af slägtet. 



Slägtets olika större sektioner visa sig ganska olika med hänsyn till sin utbredning. 

 Del är s.dunda anmärkningsvärdt, att af de båda sektionerna Rhodura och Microthoe ingen 

 art från Indiska oceanen förefan ns i de genomgångna samlingarna, under det af den förra 

 sektionen från Atlantiska oceanen förelågo exemplar af 'i och frän Stilla oceanen 5 arter 

 och af sektionen Microthoe från Atlanten 4, från Stilla oceanen 3 arter. Af sektionen 

 Euyalaxaura'a lo arter är blott en enda med säkerhet känd Iran Indiska oceanen, nämligen 

 den mycket fristående G. pilifera. Deremot har sektionen Dichotomaria öfvervikt i In- 

 diska oceanen. Härifrån äro nemligen 5 arter kända, men från Atlanten 4 och Stilla 

 oceanen 2 eller möjligen -"» arter.' 2 Särskildt är af denna sektion gruppen CameratcB rikt 

 företrädd i Indiska oceanen, ty af dess 5 arter finnas här 3, under det de bada andra 

 verldshafven hafva hvarl och ett blott en art. Gruppen Spisscs af samma sektion är der- 

 emot, som del vill synas, starkare företrädd i Atlanten (3 arter) än i Indiska oceanen (2 

 arter). — Sektionen Brachycladia har öfvervikt i Stilla oceanen. Härifrån äro kända 7 

 arter, största delen Iran Australiens kust, under del Iran Atlanten föreligga 3 och frän 

 Indiska oceanen 4 arter. Af sektionen VepreculcB är 1 art känd Iran Atlanten. 2 frän 

 Stilla oceanen och 1 från Indiska oceanen. Såvidl jag kunnat finna, är, med undantag af 

 en enda art. alla inskränkta till endera af verldshafvets hufvudafdelningar. I 'en enda, 

 som skulle göra undantag, vore G. Schimperi bvilken jag måste antaga förekomma både 

 i Röda bafvet och vid Japans kuster. Möjligt är väl, att framtida undersökningar skola 

 visa, all flera arter likna denna till sin utbredning, men det anser jag mig kunna bc- 

 stämdl pasta, att arter med ubiquitär utbredning, såsom man antagit (/'. lapidescens och 

 G. ui-nyiiKiftf vara, icke finnas inom slägtel Galaxaura. 



Slägtel Galaxaura kan sålunda lemna goda bevis för att vegetationens utveckling i 

 de stora verldshafven sedan myckel lång tid gått i olika riktningar och att älven inom 

 dessa större raden egna mindre centra kunna urskiljas. Emedan utredningen af Ja- 

 pans flora var närmaste anledningen till den här meddelade undersökningen, ma här 



-ar-kildt pipekas. att slägtel Galaaaura är ett af de ej fåtaliga algslägten af olika syste- 

 matisk ställning, som leder till det antagandet, att bafvel vid Japans kuster på goda grun- 

 der l»or betraktas såsom ett sådant eget utvecklingscentrum af myckel stor sjelfständighet. 



-' i Syll. Florid, meddelas, = 1 1 1 Baydricb angifvif en o. obtusato från ögruppen >> ><i< i om Japan; jfr 



;inl. 91 -.111. 



